II. RETITELARIAE. 70 II. HUROKKÜTÖK. 



karcsúk ; czomlijaik t'eliilete igen keves sertekkcl ; szaraikon, a felszínen, 2 — 3 tapintó szőr, alvtl nieslelietösen 

 bö serteszi'irözet; a lálivegek serteszrmikkel rakottak; a L-ibveg bordás-körmei ifteji finomak, karcsuk, sarló- 

 szerüen hajlottak, burdíiik szerfelett linóinál^ ; a, saiuja.korom igm karcsú, egy bordájú (lilsd VI 1. t, 15:!. h). 

 A vegtest igen szabályosan tojásdad. A hátsó szemsor könnyeden behajli), az alsi') könnyeden kihajb) ; a 

 ket sor közejisöi egy elíirefele sziikülö trapézét alkotnak ; az alsók kicsinyek; az cddalszemek egy közös, 

 lapos, feketés emelkedésen álla-nak s toválibra állanak az illető sorok középsőitől, mint e középsők egymás 

 között egymástól. 



A zár egy szivalaku, vorosljarua terese, melynek csúcsán (hátrafeli'), egy közel félkörű, tátongó kis 

 nydás látható (VII. t. ITjU. c). 



Mertekek : V Törzs ^-(l <■/„, eld.öl 



fejniell 1 i> 



I lalipar '.i'S « 



II I) ;> I) 



III .1 :i-S ,, 



VI .. i 



f, Kisebli, különösen karcsubli ; szmezetre a níisteiiynyel egyezik. A tapogató karcsú, liunki'is; 

 térdize rövid, vékony, szárize nivid es egyszerűen, cseszeszerüen vastagodott; pikkelye keskeny, kanál- 

 alakú, szőrös, oldalt befele fordított : nemziiszerve egy haránt és kigyódzva rovátkolt gyüjtíit nuitat, mely- 

 nek elején egy kocsonyás dudor áll, a melynek alsó fele egy feketés, horgonyszerü hajtókát visel. (VII. t. 

 153 d. a baltapogató külső oldaláról.) 



Mértekek : í Törzs ±i "% ebből 



fejmell l'ű » 



Ez az érdekes kis pók l)arla,nglak('i s kivált a. nSzeletau nevű, Borsodmegyebeu az Alsó-Hámori )an 

 fekvt'i barlangot hdy'a. A barlangnak inkább szinter- mint cseppkiikepződmenyei közül a legripacsosabb 

 helyeket kedveli, liol a- ripacsokon szövi szidait, s a riparsok köze meni'kűl. A legS(')tetebl), szára-zabb helye- 

 ket kedveli. Ezenkívül SeJmeczbányán a (Tlanzenberg altarna, aknájának I 'iS-dik rdel)en is luegtaláltam. 

 Eddig ismeretlen volt. 



GEN. 4. NEM. EEIGONE. Sav. et Aud. 



( llinyóvYj ^= mytluil. litn.) 



Rij)!. 1SÍ2.5— ÍÍ7. Savigny et Auduin «Descr. du Y E>;ypte» (Ed. i.) XXII, ii. ?,\\\. 

 Vide : Thokkll «On Eumii. Spid.» jiag. 85. 



Igen kis alakok, rendszerint egyszíníi vegtesttel. A rágok a lábczomboknál vastagalibak, vegük fele 

 szétállók. Az állL-iipcxok tőre ipt'ii hiazrlcxcilctl. " A l.-ibak nem tüskések, hosszarányuk 4,1, Í2,3. A nőstények 

 tapogatója rendszerint nélkülözi a fogaskörmot ; a liuuek feje sokszor kiriví'i nu'idon tornyosuli). 



spuc. I. FA-r. ERIGONE ALTIFEONS. (Camck.). HOMLOKdS KRI(i()NEP(')K. uicstiente e. 



(alti-fi()iis=maí;:is liiiniliikn ; h liiiu kn-mi'llíHiir) fejrészére czélu/..) 



Si/ii. IMí:!, Wai.ckiínahha uKíIimiis (lamliridKc «PeKcr. oí'-lí ncw Spfc. ef. Sjiid» [i. 33. 



Vidf : Tiiiiiíni.i, » I'.riuurks» jiu^'. ll."). 



(IX. líilibi l'.)4 ,~i^ erősen naíí.vitva). 



? Törzse sötét ; lábai élénken sárgavörösek ; tapogatói hasonló színűek, végük bebarnított ; a rágok 

 füstösen sárgák. A zár egy l)arna,vörös, kevéssé kiálló, terjedelmes, elfolyó szelü köld(ik, nielylien egy. a test 



* liolidii iieiiic II. «Walrkeiiiu'ia», iiicly szintén csniia iipn'i iilakot foiíliil niii;.;álian s keskeny rá^'ék által knlonbnzik. 



