II. RETITKLAKIAU. 72 U- HUROKKnTÖK. 



A fejniell igeu módKs;iii fejlett; feje, oldalról tekintve, a iiiellréHzlKil lankásan, egyenletesen kiemel- 

 kedő, elöl elkei'ekített ; az egész előrész szennyesen sötétes-rozsdavörös, barnás erezettel. A mellvért vörös- 

 barna. A rágok erősek, végükön kissé szétválók, rozsdabarnák. Az állkapcsok és az alajk vörösliaruák. 

 A tapogatók vékonyak, vörössessárga színűek, vegizük hosszabb a. ezoudiiznel. A lábak vörössessárgák ; 

 a czoml)ok, alul, hosszabb szőrökkel, a többi iz tömött ebb szőrözetű. A végtest közel körded, í'elül-alúl egy- 

 színűén olajbai'na. A szemcsoport közelebb áll a homlok széléhez, mint a mekkora a magassága. A közép- 

 szemek egy eliirefelé kissé szűkülő trapezlie elhelyezve, a trapéz szélességénél valamivel magasabb. Az oldal- 

 szemek nem érintkeznek. Az alsó sor szemei körüllielül egyforma távolságra egymástól, a sor kissé behajló. 

 Valamennyi szem egyenlően nagyocska, a mikrosko^j alatt kissé zöldesen csillámló. 



d" kiselib; színezete talál a níistényével : szemcsoportja csak kevéssé rendetlen. A fej búbján egy 

 hirtelenül kiemelkedő, csecsszerű, szőrös kis kíip (innen a nev : apicata), ez alatt a hátsó közép szempár, sok- 

 kal távolabb egj'mástól, mint a uunnyire az alsó sor középszemeitől áll : az oldalszemekkel egyenes vonalba 

 esik. Az alsó sor szemei egyiaiUl t;lvolságra egymástól, a sor könnyeden kili:ijló. A középszemek trapéze 

 előrefelé igen szűkülő, magassiigánál szelesebb. A tapogató a pikkelylyel es nemzőreszszel együtt vörös- 

 sárga ; térdíze a czombnak felehosszát éri, száríze rövid, csészeszerü ; a jíikkely tompa orrü, majdnem 

 kerekdeden és mélyen kanálalakú, szőrös, fölfelé fordított; nemzőszerve egyszerű szerkezetű; alulról tekintve 

 egy dióbélszerűen behorpasztott gyűjtőt mutat. 



Mertekek : .r Törzs I -í» "';„ ebljől 



fejmell OS >> 



I l.íbpár d'ú 1) 



Tavaszi, igen korai alak (márczius), melyet különösen a Bácskából ismerek. Älihelyt az enyhébb 

 szelek megindulnak, e fajnak ezrei kezdik meg a fonalröpítest ; legink,-ibl) a puszta kóróin, ezek között pedig 

 különösen az ernyős virágok ernyő) maradványain és Lícium kerítéseken nyüzsögnek s némely helyen 

 ^0 — aO is található ; ily helyeken azután a fonalmaradékok egész szőnyegeket alkotnak. 



Ismerem magyar részekből : Uoroszlóról és Pancsováról. 



SPEC. 3. FA.!. ERIGONE DENTIPALPIS (Wn..). FOGASKEZÚ E. stachelhXndioe e. 



(Dons = t'oK, i-iali^iis = tapov;ató ; a t.aimgató czombízéiick feg}-\'erzetéie czéloz.) 



Sí/H. \X'M. TlirriiJiinii (Ifniijtiiípc.s lÍEUSs. «Zool. Mise. in Mns. Senckeuii.» I, ]i. 2tó. 

 Viele : Thorell «Kemavk.'; üu Syn.» pas. 101 



d" Feltűnően hosszú tapogató, melynek czombíze alul hat vagy hét erős foggal fegj'verzett, térdíze 

 a végén egy lefelé álló, kapaszerű nyújtványnyal ellátott (lásd IT. köt. IV. t. 83, d.). A fejmell sötét vörös- 

 barna; a végtest feketebarua; a lábak sárgásvörösek, czonibjuk néha stitétebb. 



A fejmell fejlett ; mellresze köröskörűi felvetett szélű ; fejeresze sisakszerűen kimagasló ; viliigos 

 barnásvörös rágói, oldalról tekintve, előszökők. 



::-j "•;„, eimoi 



Mértékek: •-? Törzs 2-5 ™; 



fejmell l-;i » 



I liibpár :!•(") II 



A rágok (II. köt. IV. t. S:!, h h.) erősek, végük felé elválók ; a,z állkapcsok (II. köt. IV. t. 83, c.) 

 tövüknél kiszélesedők, úgy mint a, mellvért szépen sötét víirösbarnák. A végtest kissé nyújtott nyelecs- 

 kével függ össze az elötesttel ; különben tojásdad. A szemcsoport a fej sisakszerű emelkedésén s azon kissé 

 előre foglal helyet. Az alsó szemsor es a homlok széle közötti magasság közel akkora,, a mekkora a rágok 

 hossza. A négy középszeni négyszögbe elhelyezett, az oldalszemek nem érintkeznek. 



