II. RETITEI-AIilAE. 



84 II. HrROKKÖTOK. 



magasabb és tetemesen keskenyebb, földszürke az emiitett fekete folttal, néha a folt mögött határozottan, 

 fekete .' szerű ágrajzzal. A has barnás; széles, határozatlan, fehéres |_| szerű szegélylyel. 



Az alsó sor közepszemei feketék (nai^pali) kisebbek, a többiek opalizálok (éjjeli) nagyobbak. 

 A négy középszem derek négyszögbe elhelyezve, a hátsó középisök közötti tér egy hátsó középszem átmérő- 

 jének megfelelő ; hasonló a távolság a hátsó oldal és középszemek között. Az oldalszemek érintkeznek. Az 

 alsó sor a homlok szelétől távolabbra esik, mint a mekkora a távolság a két sor középszemei között. 

 A homlok elkerekitett, az alsó szemek előtt kiálló. Felülről tekintve az alsó szemsor kihajló, a hátsó 

 behajló. • — A zár egy egyszerű kerülékidomú vörösbarna keret, mely a légzőrés feletti részen leginká))!) 

 kiemelkedik ; a keretben egy egyszerű domborúság láható. 



Mertekek : ? Törzs S '«/„, ebliől 



fejmell 3"5 » 



A végtest magassága . . . •> » 



I lábpár IÖ.5 » 



rf karcsii, aránylag kicsiny; élénk rozsdavörös elötesttel es hosszú Iá) iákkal: körtve alakú, hosszá- 

 nál alacsonyabli vegtesttel, melyen a fekete foltocska néha igen kicsiny, a foldsznrke alapszinezet néha 

 világos. 



A tai^ogató rövid, rozsdavörös, térdize igen rövid, kitüntetés nélküli, szárize kehelyszerű s a 

 pikkelyei úgy mint másfelöl a gyűjtővel is mintegy összeforradt : a pikkely a szárba egy tompa nyujtványnyal 

 esuklódik, befele es oldalt fordított kanálalakii, kissé tompa orrú. A nemzöszerv, kividről oldah'ól tekintve, 

 egy egyszerű hengeres gyűjtőt mutat, mely a pikkelyt teljesen kitölti s elül egy egyszerű, csavarodó, sötét- 

 szinű, szarvalaku, hosszában csatornás embolusba végződik. 



Mertékek : ^ Törzs 5 «;, ebből 



fejmt'll ■ :2'1 » 



I lálipar 18 1) 



Egy alak, a melyről azt tartja a tudomány, hogy külföldi növényekkel hozatott lie Europa virág- 

 házaiba s meghonosulván, elterjedett. A virágházakat azonban miiulenfk eliitt kedveli, bul a sarkokban 

 terjedelmes hurokhálót sző. A nőstény 3 — 5 borsó nagyságú, barnás Inirokba helyezi el petéit s e 

 burkokat a hálóba néha szétszórtan is elhelyezgetve, gondosan őrzi. Ismerem eddig, erdélyi részekből : 

 Kolozsvárról (regi botauicuskert virágháza), Görgeny-Szt. -Imréről (kastély zugai) ; magyar részekből a 

 Dunaszorosból (Ó-Ogradena mellett Bachmayer-féle fürésztelep liarakjai). — Júniusban ivarerett. 



SPEC. 2. FAJ. THEEIDIUM FOEMOSUM. (Cl.). DÍSZES T. geschmickte z. 



(formosiis r=ióltermett, szép; itt a színezett ékessécjéröl.) 



.S'í/)i. 1757. Arúueus farrnnsníi -f hiitntiiíi Clerck «Av. Suec.» p. 5(), .52. 

 Viile : Thorell «Reniarks» jV. 81. 



? A Th. tepidariorumnál álland(')an kisebb (5 — ")-5 "'/,„ törzs) ; vegteste hosszánál sokkal magasabb 

 (4-4 "'/m)) elénk és sokszinű rajzokkal borított, a rajzok a hát csúcsából indulva jy, szerűen bocsátkoznak az 

 ■ oldalakba. Az alapszín sokfeleképen változó ; egy a fonók felett kezdődő s a hát legmagasabli pontját raeg- 

 közelitö, nyelvalakú, szélességénél magasabl), világos czimer állandó. A negyedik lal)pár szárának vege min- 

 dig élesen, sötéten gyűrűzött; a lábak mindig világos színűek, néha elmosódottan-gyűrüsek. 



A fejraell módosan fejlett, fejeresze a háttal egy szinvouallian s ékszerűen elválasztott, a melh'ész- 

 hez képest keskenyedő ; színezete az alapszínhez képest változó ; a sötét, néha fekete alapszínezetű példá- 

 nyoknál rendesen szennyesbarna, a vörösessárga alajjszműeknel legtöbbször rozsdabarna s ez utóbbiaknál 

 néha a fejrészen áttört füstös rajzzal. A mellvért színe a fejmell hátrészével megegyező. A rágok henger- 

 dedek.párliuzamos oldalakkal, az alapszínezethez képest világosb vagy sötétebb vörösesbarnák. Az állkapcsok 



