11. KKTtTELARIAK. 88 11. BUROKKÖTÖK. 



Űrét egészen kitölti ; oldalrí)! tekiutve a gj'ííjtö közepe táján egy belülrül es lefele álló fekete, eltompított 

 végű n.yújtváiiy látható. 



Mértékek : f törzs 2-8 '%, ebből 



fejnu'll I •:! i> 



I lábpár (l'ö » 



E csinos kis pókot magyar részekben csak egyszer találtam mint nyári alakot (június) több pél- 

 dányban, még pedig a Tokaj es liakamaz közötti egyes tölgyfák koronáján, hol kis hurok hálóját szövé ; 

 ernyőt nem vettem észre. Erdélyben Kolozsvár körül bokrokon gyüjté Schuszter Károly. 



SPEC. ü. FAJ. THEKIDIUM SIHYPHIUM. (Cl.). SISYPHUS T. sisyphüs z. 



(SisjT-iliUíj, a mj'thüs kőgöiditilje ; a kis állat iifteliurUaira, vagy arra vuiiatUozik, liujjv gvakrau leejti magát s ismét az eruyöhöz 



kapaszkodik.) 



Si/ii. 17.57. Ai-íinriis s'nííjphiiis Clerck, «Arán. Suec.» p. .54. 

 Vide : Thoreli. «Reiiuii-ks» p. 8(). 



? Levélalakii színes hátmezövei, melynek fehér bcu-dái a fehéres oldalakból nyomulnak be; a vég- 

 test vége felé egy, a fonókig lehatoló fehér középcsik : a ha.son, közel a fonókhoz, állandóan egy tompa 

 háromszögletes fekete folt. A végtest gömbölyű s csak a tnnók képeznek némi csúcsosodást. Az oldalak 

 mindig szennyesfeherek. A hritmezö közepe legtöbbször fahejbarua, szélei szélesen feketék, az oldalokból 

 benyomuló fehér ágak által levélniódra bordázottak. Az elötest és a végtagok sötétes vörössárgák, barnával 

 jegyzettek. A fejmell szivalaku, fejerésze miulosan elválasztott, keskenyedő ; az egész sötétes víirössárga. 

 A hátsó szemsortól, s oly szélesen mint e szemsor, egy barna csík indul s a hátgödrön át a nyelecskeig 

 tart ; a mellresz szélei barnulok. A szívalakú mellvért egyszínűén vörössárga. A rágok keskenyek, párhuza- 

 mosak s ilyenek az állkapcsok is, melyek az alajkra hajlók, vörössárgák. A tapogató rövid, sárgásvöröses; vég- 

 íze kissé kúpos, hosszabb mint a térd és szár együttvéve. A lábak karcsídi, vörösessárgák, a czomb-tövek 

 kivételével valamennyi csukló liarnavörös gyűrűvel ékített. A végtest gömbölyű, színezete fennebb leíratott. 

 A has, úgy mint az oldalak, szennyesfehér, néha luirna foltos ; a fonók előtt egy fekete, tompa-hiíromszögű 

 folt. Az alsó sor középszemei feketék (nappali), a t(")bl)i igen gyengén opalizáló (éjjeli), valamennyi közel 

 egyforma n-agyságú s egyform.in ki;dl('). A négy közepszem derék négyszögbe elhelyezett, a hátsók köziitti 

 köz töbli mint szemátmérőnyi s egyenlő avval, a mely a hátsó oldal és középszernek között létezik; felülről 

 tekintve, az alsó sor könnyeden kihajló, a hátsó könnyeden behajb). 



A zár egy egyenletesen es alig kiálló barna keret, mely egy kerekded o egyszerű kivájast bekent. 



Mértékek : ? Törzs 4-5 '>"'„, el)l)ől 



fejmell 1-7 » 



1 híbpár S I) 



Hosszaránya a lábaknak: 1, 4, 2, ".]. 



cf előttem ismeretlen. 



Mint nyári alak és olyan, a mely a, havasok fenyőövebe is felhatol, de az aljakban és síkon is talál- 

 ható ; gyakran előfordul. A havasokon jelesen a Juniperus-bokrokat kedveh, melyeken hurokhálóját feszít- 

 geti, sűrűn és finoman ])élelt, fészekszerű, lefelé néző ernyőjét rendesen egy kiálló ág tűi közé szövi, ille- 

 tőleg magvakból is összeszövögeti, itt őrzi 1 — 2 gömbölyű, zöldesszürke peteburkát, mely unndössze 30—40 

 petét tartalmaz. Fiait eteti, úgy, hogy a liál()ba akadt prédát hátsó lábához kötve, az ernyő alá viszi, ott 

 megerősíti, mire a fiak elborítják s csakhamar ki is szívják az áldozatot. Hímjét találnom nem sikerűit. 



Ismerem magyar részekbíil : Szajolról (Alleild), az Alsó-Hámorból (Bíu-sodmegye), csorbái ló, 

 (Lipto, Kárpát, a fenyőövben), Lucsivuáról (Szepesmegye, Hzakmáry Donát parkja), Pribilináról (Lipto, 

 «Zakameniszkü» Pougráí-z-fele major), Likauka (Liptó, várhegy); erdélyi részekből: Kolozsvárról és a csiki 

 havasokr(jl (Nagy-Hagymás aljti). 



