ír. BETITELARIAK. 92 II- HtTROKKÜTÖK. 



l>!unris. Az ;dsó sor két középső szeme barna (nappali), a töl)l)i szem módosan opalizáló (éjjeli). A közép 

 szemcsoport derék néfayszöjíhe állítva ; a hátsó sor középszemei közötti távolság e<xy szemátmérőnél sokkal 

 nagyobb, ngyane sor oldalszemei a középsődít/il köríílbelül másfél szemátmérőnyi távolságra elhelyezve. 

 Az alsó sor a houilok szélétől körülbelül annyira, mint a mekkora a szemnégyszög magassága. A homlok 

 függőleges. 



A ta.pogatók nyele halványsárga, vékony : a nemzőszerv vörössárga, tetemesen kivastagodó és nyúj- 

 tott; a térdíz a szárhoz kissé horgosán görbítve áll, a száríz kehelyszerű, kiviilről és oldalról tekintve, 

 kimetszett ; a pikkely nyújtott, csúcsosan-kanálalakú, befelé oldalt fordított ; a nemzőszerv egy csavaros 

 vörösessárga gyüjti'it nuitat, melynek végcai egy serteszerű, hosszú, tisztafekete emliohis felülWil le- és 

 befelé, majd a pikkely csúcsa felé kanyarodik s így egy vörösessárga., a pikkely csnes;i.ba belefekvö, tőrsze- 

 rííen hipos és hegyes nyújtványt körülfog. 



Alértekek : d" Törzs ;^ >"/,„ (.'bljől 



fejmell l"-j » 



I lálipár l'-j » 



Hosszaránya a lábaknak : 1, 2, 4, :i. 



? előttem ismeretlen. 



Mint kora tavaszi alakot (.ipril) csak egy hímét ismerem Palánkáról (Bácsmegj-e). Erdélyből említi 

 dr. Seidlitz és Sill. 



OEN. 11. NKM. STEATODA. Sund. 



(nzsUTíDoVic. = f!ipf;yú.s, zsíros; a test zsíros fényére vonatkozik.) 



Síjn. 1.S3.3. SoNDEVALL „Conspcct US Arach.^^ p. 10; (ad partéiul. 

 ViJe : Thüuell «On curop. Spiil.» p. f);). 



Az oldalszemek érintkeznek ; a hátsó sor behajlo ; valamennyi szem nagyobb mint a Theridinin 

 nemé. A hátsó sor középszemei ugyané sor oldalszemeitől oly távolságra állanak, niely kisebb a legnagyobb 

 szem átmérőjénél. A végtest legtöbbször kurta-tojásdad, felületén kissé lelapított. 



A rágok a lábak czomlijánál vékonyabbak. A lábak fegyvertelenek. Ritkás, de ann;il terjedelmesei ib 

 vitorlát szövő fajok ; a háló hurokkészlete, felül-alul terjedelmes, többnyire résüntösen fekvő. 



sPE.^ 1. FA.J. STEATODA CASTANEA. (Cl.). GESZTENYESZÍNŰ FAGGYÜPÓK. kastanienbr. fettsp. 



(rastanea =: gesztéi yeliavna szín ; az általános színezetre czéloz.) 



iS'í/í). 17.~j7. Artniciia riixlanciis Cleuck, «Araii. Sneo.» p. 40. 

 Viile : TiioRELL «Kcinarks» p. !M . 



? . Gesztenyebarna, szürkével elegyítve. Az eb'ltest és a lábak agyagsárgák vagy barnásak, sötétebb 

 gyűrűkkel. A végtest hátfelén a világosabb gesztenyebarna szín, egy az egész hátlapot elborító mezőt képez, 

 mely a sötétebb oldalak felé, egy a végtestet vízszintes irányban körüljáró, bullámzatos fehér vonal által 

 határoltatik. E körded mező egy, az egész hátfél hosszában végig vonidó, fínmn, fehér középcsík által két 

 felre oszlik, a. febcr csíkot a fomik felé 2 — 3 rövidlíe, íinoiii, fehér barántvoii:ilk:i lieresztezi. 



A has fehéres, a fonók és légzíírés közé eső középterén ket ( ) szénien ;Mó barna, folttal: a, finiók 

 két olda-liln egy-egy commaszeri'í barna vonalka. — A fejmell niellresze szélesedő kerekded, módosan bol- 

 tozatos, a iiátgödörből csillagszerűen elrendezett barázdák futnak a, lábak felé s e barázdák közei sötétesek ; 

 a, tej keskenyedő, ekalakra elválasztott, szennyes agyagsárga. A mellvért agyagsárga, kissé füstösödö szélek- 

 kel ; kiilönben szívalaku. 



