II. liETITEI.ARIAE. 94 II. nüROKKÖTfiK. 



lierliajók lielseje), PaucKiivúról (Wojliivitzi erdő Riíéle), MeliúdiiiviM (kutliázak), Orsováról {Contnmaczia), 

 Báziiisról, Sz:ij(ilr(')l, l!:iJ;iiin;izriM, S.-A.-rjliolyröl, Ungvárról, l';ir,Mlr(il. Vi'Kzpri'iiiliöl. B-Peströl (Mnz. gy. 

 Pável és Mocsiíry). 



HPEc. i>. FAJ. STEATODA BIPIINCTATA. (Tjn.). KKTPONToS F. zweipunct f. 



(bis is pniietnm — két prait ; a véiítcst fehér riíjzáv.i czéloz.) 



.S'//"- 1"-">S. Aniiiiii hijiiDicliittí Linné «Syst. Nat.» Eil. X, I, p. 200. 

 Viile : Thorell «líciiiaiks» p. 91. 



? Mef^yszinliarnii; a vÓRtoKt IV'liilete leytiililiször fliiiosiiilva YÍl;í,u;iisalili. A vcstcBt elejét e.íjjy fehéres 

 vonal köriti ; közepén, hosszal lan eí^y meglehetősen széles fehér C8ik vonul V(''gig, mely közepe táján va.gy 

 megszakasztott vagy 2 — '.'.-szór kiszélesitett, olykor elmosódott, gy;ikian pedig hiiinyzik is. A has közepe 

 keskenyen harna, a fonókat — keskenyen — ngyane szin keríti ; a harnasághan a légzorés alatt egy vilá- 

 gos folt; a has külsü szélei szélesen sárgásfehéi'ek s e szín a fonókat is hekeríti. A fejmell sötét vörösharna, 

 a lábak sárga vörösek, vörösharnáu sötétítve. Az egész test és végtagok szőrösek. A végtest az elotestbez 

 képest igen puffadt, szélesen kordéd, kissé lenyomott, élénken zsirfenyíi. 



A fejmell szélesre fejlett, majdnem kordéd, boltozatos ; fejerésze ékalakra elváló, könnyedén emel- 

 kedett, keskenyedő, élői elkerekített. A mellvért vörösbarna, durván pontozott, szőrös. A rágok aránylag 

 véznák, hengerdedek, vörösliarnák. Az állkapcsok kissé szélesedök, egészen az alacsony, felkerek alajkra 

 hajlók, vörösbarmik, végok fele kissé világosodok. A tapogatók vörösessárgák, végizük bebarnitott, sző- 

 rös, a szái-nál sokkal hosszabb, a czombnál sokkal rövidebb. A bibak meglehetősen vaskosak, aránylag 

 rövidek (a St. castaneáéhoz viszonyítva), sárgásvörösek, barnásán inkább sötétítve mint gv'ürűzve. 



Az alsó sor két középszeme fekete (nappali), a többi szem élénken opalizáló (éjjeli) ; az élő állatnál 

 az opálizálás szabad szennnel is látható) ; a két sor középszemei derék négyszöglie elhelyezve, az alsók 

 meglehetősen kidomboródok. Felülről tekintve, a liátsó sor valamennyi szeme közötti közök szemátmérő- 

 nyiek, a sor közel egyenes, az alsó sor oldalszemei a középsőkhöz igen közel állók s e sor a homlok szélé- 

 től oly távolságra esik, a mekkora a középső szemnégyszög magassága. 



A zár sötétbarna, nem kiemelkedő ; két tojócsövének kerek nyilasa látható és egy x forma lemez 

 által választtatik el, illetőleg hátulról körittetik. 



Mértékek : ? Törzs G-.j ■»%, chhiW 



fejmell 2*5 « 



I kibpár 8 (I 



Hosszaránya a lábaknak 1, 4, 2, ?>. 



^ Kisebb végtesttel, fejlettebb fejmellel, aránylag hosszabb, erőis lábakkal. Színezete talál a nősté- 

 nyével. A tapogató hosszú; térdíze rövid, görbített, a módosan kivastagodott szárizzel nnjcnh"< /iíí.s'.s-,.-í'(.s'<?í//(, 

 mindkettő, felül, hosszú, erős sziírözettel borított. A nemzőszerv buukószerüen s a szárnál sokkal vastagablira 

 kidagad, pikkelye oldalt befele f(U-ditott, kanálalaku, a vége felé kissé résüntösen elmetszett ; a nemzőszerv, a 

 pikkely oldaláról s kissé elölről tekintve, egy szerfelett ercis, hegyes, félkörbe görbített, vörösbarna nyújt- 

 ványt tüntet elő, mely egy tűhegyes, finom, fekete embolust körit. 



Mertekek: </ Törzs .j-2 »%, ebbiU 



fejmell 2*3 » 



I l;ibp:ir U-ű II 



Ennél valamivel kisebl) is előfordul. 



A St. castaneánál sokkal ritkái ili s leginkjíbb a szabadban, nevezetesen a fák ekílló kérge alatt talál- 

 ható, hol a szűk helyiséghez szabja hurokhálóját. Leginkább nyári alak. Szaporítását nem ismerem. 



