II. RETITELARIAE. 95 II- HDROKKÖT(ÍK. 



Találtam eddig, i'rdt'lyi rcszcklicii : Tunlan (liiis-iduk), S;inis[);itiikon, Koluzsvárt, Nagy-Hzt-henben 

 (Sill es Bergleiter gyüjteiiK'ny), Gorgeiiy-Szt.-Iiureii es a Csikltan (Bal.-iiiliányáu) ; magyar részekben : 

 Doroszlóu, Zomhorliau, Apatiiiliau. Orsoviin, Prihilinau (Liptc), «Zakameiaiszkó« Pongi-átz-fele major), 

 B-Pesten (Muz. gy. Frivaldszky I.), Ungvart (Muz. gy. Vidra Ferdinánd). 



SPEC. 3. FAJ. STEATOPA TEIANC4UL0«A. (Walck.). nAE()MSZ(')G(')« F. iuíeieck-f. 



(tiiiuifíulu.s r= li.iromszöfí ; a vúí;test fehér liíjz.-iira czéluz.) 



Sí/í/. 1802. Ardiiiii Iriiiiii/iihíxii Walckenaer «Fiiun. Tar.» II, [i. 207. 

 Vidf : Thorell «riciii.aiks» p. .505. 



? Elöteste vordslia.rna, ; a vegtest fi^liilete szép sötétbarna, felieres díszszel ékesített; e disz szembe- 

 tiiiK'i része a közép csík, mely rendesen négy -^ szerűen összetett háromszögekből áll, melyek n.agyságsze- 

 rint, a fonók felé, mindinkább csökkennek. A lábak rozsdasárgák, az ízek végei gyűrűsen sötétedök. 

 A fejmell kerekded, domboríi, fejrésze ekalakra elválasztott, keskenyedi"), elöl elkerekített. A mellvert vörös- 

 barna, jioiitozott, gyéren szcircis. A rng(')k jul kinynjtuttak, liengerdedek, p:írhnzamosak, liarnavörösek ; az 

 állkapcsok a meglehetősen magas alajkra hajli'ik, szélesedek, világosb-vörosbarnák. 



A tapogató rozsdasárga, módosan szőrös; végíze a czonib hossz,-it megközelítő s oly hosszú 

 mint a szár- és terdiz egyiittveve. A kiliak karcsuk, arányosak, rozsdasárgiik, az ízek végei láthatóan 

 sdtcteblj gyürüsDk. A vegtest rendes-tiij:isda.d, nem lenyomott, barna.; felülete közepén a fennebl) leirt csík- 

 kal, dldalaiban egy-egy ekala-ku es foltszerű darabokra, szakga.tott fehéres csíkkal. A has barna, a fonók eli'itt 

 ket világos, commaszerű vonalkaval díszítve. 



Az alsó sor ket középső szem fekete (nappali), a többi szem opali/.iilo (tjjeli). A négy közepszem 

 der(dí négyszögbe elhelyezve. A hiitsó sor egyenes ; a szemei közötti távolság egy szemátmérőnél valami- 

 vel kisebb. Az alsó sor, felülről tekiulve, könnyeden kihajli'i; távolsága a homlok szelétől másfélszer 

 akkora., mint a mekkora a szemiiegyszög magassága. 



A zár egy a legzőres felett keretszerűen emelkedő barna koldok, a keretrész mögött egy egyszerű 

 kivájással. 



Mertekek: V Torzs (i '"/,„ ebbiil 



fejmell l-'i \> 



I labprír 1 ű-'> » 



Hosszaránya a lábaknak I, l-, '_, :!. 



\ alfaj : V szennyes fehér hassal i'S oldalakkal: a kozepcsik haroiiiszogri elfolyok, igen kiszélesedet- 

 tek, éppen csak ket barna, hullámos csík koz/.c foglaltak. 



cí" a nőstényhez képest igen kicsiny, karcsú, fejlett elTitestü. Lábai es ta.pogatói sárgák, nem .^yü- 

 rüzottek. A kis vegtest eleje felieres, mire egy csík következik, mely csak ket nagyolib A-böl all ; a toblű 

 szm es rajz talál a nőstényével. A tapogató hosszú; szánze a terdiznel kétszer hosszal ili, eh'írefelé 

 egyenletesen vastagodó ; a szár- es terdiz egyiittveve a czombnál rövidebbek. A pikki'ly kanalalaku, hir- 

 telenül csücsökbe kifutó, szőrös, oldalt befele fordított ; nemz(")szerve sárga; a kiilsö oldalról tekintve egy 

 csatornás, vastag, szarvszerűen hajlott nyujtvanyt mutat, mely a pikkely hegyet nem eri el. 



Mertekek : <3" Törzs 3-5 '%, ebből 



fejmell F<i « 



I labpar í* « 



T)i'li alak, melyet Thorrll tanár (I. c.) Fli'irencz es Nizza kornyéken gyűjtött, s melyet magam 

 hazánk deli részei) iiil ismerek, hol a háztiijakat, jelesen a kerti lakok ereszeit, az árnyekszékeket is lakja, 

 s nyár derekán 1 — á ritka szövetű, hófehér iieteburkot <'iriz, melyeket rcinlesen gerendák es deszkák 

 aljiii'a en'lsit. Nem epén gyakori, (iyűjtottem Doroszlon, Orsován es Panosovan. 



