II. RETlTEL/VIilAE. 99 II- nriUlKKÖTi'ilC. 



SPEC. 1. KA.T. ASAOENA PTTAT^F.KATA. (Tanz.) ÉKES K('il!Oi;ri'»K. .íkzieute iurspinne. 



(plrili'ratus ^ lininloii- ('■-i mi-llilí-ís/.i'l ékositpft ; itt a tfst vilá^'os rajzairól vévf.) 



Si/ii. ÍNOl. l'JifiliiiiiiiiiDi jiliiiliral Ilin l'.\NZER «Faun. Tnscct. der.» |kii,'. 78. 21. 

 Vilii- : 'I'hiiukll «RciuarkF!» ji. .'^7, 



^ \7, oli'ítest víiritsliarna, t'uysziníi. A vi^i^tost sötct l)aniafekt'te; hatfélén, flcll, e^y '^ szerű sái-gás- 

 tVlnr liirivi» rajzzal, iiielynek íves része a, vi'.gtest elejét körülfogja, szára ,a végtest középteiigelj'ében, fekve a 

 végtest lidsszfuiak alig egy iiegyedi't i'ri el ; szeinkiizt e szfirral a fnmik fi-lí'il szintt'U egy felier vonás nyomul 

 a li:it lapjáha, niimlket oldalt peilig szinten egy-egy rövid sárg:is felii'r von;is imlul liir.-int ii-.-inylian, ugy 

 hogy e fehér vonéisok -]- szerűen állva, ni'gy részre osztják a végtest h;itla|>jat. .\ lahak vörösessárgák 

 tetemes lieharnitásokkal, vaskosak, vahtmennyi czomh alnl fürészszerü fogakkal fegyverzett; e fogak az első 

 és második l:iliji:i,ron egyenetlenek es reszheii szerfelett er(")sek (II. k. IV. t. ÍH. <•). 



A fejmell szelesre fejlett, a, végtestnel nem keskeiiyehh s nem ríividehli ; fejerésze oldalról tekintve 

 kissé nyergesen elváló és emelkedő ; a,z egész durv;in haráiitránczolt es karczolt, vörösharna. A mellvert 

 széles-paizsalakn, végén alig csúcsosodé), durván szemesézett, ké)zepeu egy liasitekszeríí hosszbenyomással, 

 kiiliinlirn vörosliarna. 



A rágok aránj'lag kurhik", vaskosak, pái-liuzamos:dc, harnásvörösek ; tí'ivük a fejrész által mintegy 

 sapkaszerüen horitott (II. k. W . t. '.M. h). \7. ;illkapcsok vaskosak, egészen az alajkra. liajl(')k vörösharniik. 

 Az első lálipáron a czomh es szár-izi'li vastagodottak, mintegy dagadtak, vörösharnák, a térd es vegizek 

 vöröses sárgák, világosahhak : a téihhi lahpai-on csak a czomhok daga,dozi'ik. ;\z eise") es második lálipáron a 

 czomh es szilr — a töhhiekon csalc a czomhiz fin'észfogas. A vegtest elc'U elmetszett és keskenye hh mint 

 az oldalvonások táján, melyeken túl tojásforma csncshan végződik. A has harnafekete. 



A szemek aprók. Az alsó sor két középsője fekete (napp;ih), a téihhi opalizáK') (éjjeli); a két sor 

 kéizepsői egy előrefelé módosan szűkülő trapézbe elhelyezettek ; az oldalszemek kirzös dudorokra helyezve, 

 de nem érintkezők ; az alsi'i sor kiizepszeniei szinten kiizos diidoron állanak, a. koztíik es az alsó oldalszemek 

 közötti tér sokkal tágasabb annéil, a mely az oldalszemeket egymástól elválasztja., h hátsó sor alig észre- 

 vehetöleg behajló ; az alsó könnyedén kihajh) s a homlok szelétől oly távolsiígra-, a mely a szemtrapez 

 magassága háromszorosának megfelel. A tapogató vaskos, nemzőszerve i'eltűníien vastag és hosszan-buukós. 

 A terdiz kurta, a sziíi'iz kehelyszerüt'ii és annyira vastagodott, hogy a pikkely tövének kitszik lenni. .\ pikkely 

 oldalt befele fordított, kanálalakii. csucsosodéi vt'ge kissé csavarodi) es oldalt kifelé' forduli'i ; nemzőszervét 

 egy iiosszu, erős, serteszerű, a jiikkely csncs.-ilioz kéizel induló 2 forméira- görbített embolus jellemzi, mely 

 alsé» görbületével a pikkely tövét eléri. 



Mértékek: ^ Torzs 5 '"/„, ebből 



fejmell 



wi. 



_) » 



1 lMh[iar -iM i> 



IV " ő » 



Hosszariíny tehát a binnicl voltiikejipen -1, 1, 3, '■'>. 



A níístény eléittem ismeretlen, Menge szerint ( «Prenssische S]iiimen» p. !2-"iCi) színezete a. híméhez 

 liasonli'i, vén korában a végtesteu csak a, fehei- ív\"onaI maradna dísziiL 



Saját gyűjteményemben 1 ivarerett hun Szász-Yesszősről Erdélyben, neliéiny him a k<dozs\;iri 

 múzeumban, saját gyűjtésem. Egészben véve ritka s leginkább veiéifenyes gyepes es köves dombokon 

 kapható, hol vagy barangol, vagy kinek aki megvonul. Ifjú nemzedéket téibliször takdtaui I »oroszlóu és egyszer 

 Lykaukán (Liptó) a várhegy verőfényes oldalán; ez utóliláak harmadvedlésűek, sziiKik azonos a leirt hím 

 színével s csak az előtest és a lábak világos.ahbak, niódos;tn fejlettek, az utóbbiakon a fürészfogacsolás merőben 

 hiányzik; a tapogató bunkója nagy és sírna. Ezekbőd kéivetkezik, hogy a nemmel járó jegyek ezek között a 

 lábak sajátságos fegyverzete az utolsó vedlés alkalmával kepzi'idnek. Westring e fajnak cziipelö hangot is 

 tulajdonit. 



13» 



