lí. HETITELARIAE. 101 II. HTIROKKÜTÖK. 



kieniflkcilii. li;inmiszö;-íletes, liuniásvöros kulilok. iiiflyin'k 1;il]i;it az, cpy ziirt t-iuberi szájlniz liai^oiilii 

 légzörés képezi. 



Mértf'kek : ? Torzs fl.5 '%, cl ihol 



IVjnifll :-'"■"> » 



I bilipiir :i'l — '.'w i> 



Hosszaránya a lábalniak 1, í, 4, ".]. 



■"'' kart-sűM), kinelili véstesttel, egyébként szinezet tekintetéVien a n/ísténynyel egyező, néha kissé 

 elfselil) rajzokkal. Az cls/í láUpár czimibján az alsó tiiskcsor eríiselili tüskekliöl alkotott. A tapogatéi kurta, 

 rendkiviil vastag, iiiajilneni hólyagos kiuczesü, szalniasárga, mintegy áttetsző; nemzi'iszervenek alkatrészei 

 barnás vörösek. A ezonibiz, aránylag vékony tiilK'il indulva, kuii alakra vastagodik, a: terdiz igen rövid, a 

 szár és czoml) köze mintegy beekelt; a sz;iriz. oldalról tekintve, tojás alakra dagadt, valamennyi iz ki.izott 

 a legvastagabb; a végiz kurta és nem pikelylye alakított, csúcsának külső oldalán egy liuvelykujszerüen 

 kinyúló vörösbarna nyujtváuynyal, e mellett, a belső oldalon egy vékonyabb nyujtváuynyal ; e nyijjtványok 

 alatt es liefele fordítva egy tökéletesen fVlgiimb alakn, felier gyíijtői dagadozik. 



Mértekek : ' Törzs 5 '»>l,„ ebből 



fejmell 3 I) 



I lábpai :1J— n5 » 



E faj eredetileg is magyar példányokra alapíttatott (lásd Thorell /. r.), melyeket Kempei.en Lajos 

 ur líapott, a melyek azonban túlságos ázás folytán a rajzokat nelkülözteli. Haziink deli részében s 

 itt különösen világosabb pinczékel)n, árnyékos zugokban, istálókban igen gyakori s úgylátszik, hogy piu- 

 czékbeu és istálókban az egész evén ;it megszakad;is nélkül előfordul ; ivarerett peldfinyai kora tavaszszal 

 épen úgy mint késő oszszel előfordulnak. A sarkokban rendetlen hurkokból álló gyér hálózatott sző, gyakran 

 sajátságosan rezeg; párzásk(n- az ivarok a pinczek boltozatán l)arangolnak. A iiíístéiiy nagy, gömbölyű 

 petéit ritka szövettel gömbbé szövi össze s e gyömböt állkapcsaival tartva folytonosan magával czipeli, a 

 peték száma oO — 3(5. Ismerem, magyar részekből : Zomborti'il lefele Orsováig. 



SPEC. 2. FAJ. PHOLCUS PIIALANGTOIDES. (Fuesl.) L.vr.AS K. langbeinige s. 



(ípíú.i'iyytij'j r= pók, kivált a «kuszásjujloi ; u hil>;ik liosszüsáy:árnl vévf.) 



Sipi. \11:). Aranca phajiíngioiijfs Fueslin «Verz. Kchweiz. Ins.» pas;. IJl. 

 Viile : Thorell oEeuiarksii p. 1 i-"). 



? Végteste hengeres, magasságánál kétszer hosszalib, szürkésfehér, egyszínű. A niellrész kerek, 

 domborodó, fehéres, közbül egy terjedelmes vörösbarnás folttal, semmi csatornával. A fejrész, felülriil tekintve, 

 egyenlő oldalú háromszegletes, jól elválasztott, előtte a homlok csak kevéssé kiálló, a mellvért sárgásfehér, 

 hajszáliinom vöröses szegelyzettel. A rágok kurt:di, hengeresek, kissé elíire irányzottak, vörösessárgák. Az 

 állkapcsok keskenyek, egészen összehajlók; az alajk vaskos, a mellvérttel összeforrott. A tapogatók vékonyak, 

 sárgások ; a végiz csúcsosodó, a száríz vele egj'enlő hosszúságú, felül hosszú szőrös, a czombíznél rövidebb. 

 A lábak rendkívül hosszuk, vékonyak, vöröses sárgák: a czombiz végen fehér, a térd barnásvörös: a 

 czombok sorban álló, szemölcsszerű igen apró tüskehelyekkel boritotttik (tüskések?). A vegtestet lásd femiebi) : 

 a has szürkésfehér. 



A szemek felieresek (éjjeli ?), foglalatjuk csak liarna loltos ; a fej ket oldalán álló három-három 

 szem nagy, szeleivel közel érintkező, a csoportok egymástól sokkal nagyobb távolságra mint a mekkora a 

 közbűi álló ket kis, fekete (nappali) szem tércséje (haránt értve). Az also szenis(.ir csak kevéssel távolalib a 

 homlok szélétől, mint a mekkora az egész szemcsoport szélessége. 



