ir. RETITEr.ARIAK. 103 H. HrlKlKKiiTiiK. 



d* lu'liu. ali.L;' valaiiiivrl karrsulili a nristciiym'l, sdkszm i,L;cn kiircsu. A ? -nyel ciiyonlr) színezt'tü. 

 A tapiißatii (liizzailozó, t-zoiiiluzo lieugerded, tcrdize i.L;eii rövid, mintegy lieekelt, szárize vastag, 

 lnisszti)j:ísdad ; vegize nem pikkelylyé alakított, felgihnliolyíi, küls(") oldalán egy igen erős, víirösharna, 

 lapii-zkás nyujtvány, melynek lapiczkfija hithatólag behasított; e lapiczkás uyiijtváuy töven egy kis mellék 

 nyílj ivTinynyal. 



Mértekek: -' T.irzs 4-:; '%, ebből 



lejlllell 1-7 1) 



1 lal.par -^ú-ö ,. 



Házak taján. jelesen eri'szek alatt, zugukban epén oly (ittboiios mint a. szaiiadbaii. hol a szikl;is 

 helyeket kedveli. Nyfiri alak, mely juniiisiiaii ivarerett. A iKÍsteny l-O — 'l-J petét rijtö ritkás, kerek liurkát, 

 melynek szövete oly vékony, hogy a peték megszámlálhatok, folytonosan magával hordozza, meg pedig 

 állkapcsaival tartja a burkot, melyhez igen ragaszkodik s ha elvetetik töIe, sokáig keresgéli. 



Ismerem: erdélyi reszekluil: Kolozsvári i'il, Szeut-Lászlóról, TordilriM (hasadék). Várfalvárói 

 (Aranyos szorosa) ; magyar res/.ekbiij : j\[i'hadiaroI, Orsovaml, ( »-Ogradenarol, Hzajolréil, Tarezah'ol, Ung- 

 ^arrol, az Also-IIiimorbol es ií.-l'"in-ediol ; (a Muz. gyüjtemeuyelien Ungv;trrol gyűjt. Vidra Férd). 



suBFAM. TI. ALcsALÁD. SCYTODINAE. HATÁSOK, buckelsi-innen. 



(viilr »'Sí:\ toduuliLt'.it) 



GEN. ± NEM. SCYTí )I)ES. I. A T lí. 



(viilf «Si-Uniluiilai.'.») 

 Siiii. lOSi. J.ATKEiLl.E «Ndiiv. Dict. d'Ili.st. N;d.» XXIV, pa.L,'. loi. (lul. jiarti/m.) 



Hat szem, paiosan es iigy alhtva, hogy az egyik pár a fej elejére, egy-egy par a fej oldalaira esik. 

 A fejmell hatul magasan di.mdioru. A ra.L;ok kiesúiyek es véznák. A lábak egy sámja- es ketl lordaskörommel. * 



SPEC. 1. FA.i. St'YTODES TllOlíAC'lCA. Latk. HATA.S ('»liPA!SZr<'>K. kickige NAeicrsriNNE. 



(tlii>i,-ix = iiiL'Ukas ; h fcjun'U ilcímliniucláráiól vúvt'.) 



Si/ii. 1!S01. !Si!/lijilts tlivnicica Latkeille «Tabl. luúlhud. lu Nciuv. ilict.» XXIV, ji. l-Jt. 

 Vitle: Thokell «Kemarlis» p. iOl». 



? Zömök vaskos testű, vekonylabu alak. Sárgás, világos, némi agyagvöröses lehelettel ; az elei- és 

 vegtest ugy mint a bibak is feketén, párduezszerüen tarkáltak. A fejmell a vegtestuel valamivel magasab!), 

 előrefele ívesen csokkenci ; a fejrész keskeny, határozatlanul elválasztott, elején ket kis esüesökkel ; az egész 

 vörösessárga, czikáz(i, fekete szegelylyel es basonlószinü áttört kiizeprajzzal, mely a szemek mezejét is 

 elfoglalja s a mellrészen ket egymiis felett álló szivszerü ^^ körrajzot tüntet elő. A mellvert keskeuy- 

 tojasdad, sárga; közepén egy kis, hasitekszerü benyomással, szelein a csípők állásának megfelelő 

 benyomásokkal. A rágok rövidek, vezn:ik, vörösessárgák, tövüknél egy-egy fekete folttal díszítettek. 



Az állkapcsok egészen az alajkra, hajlok, mely utolibi a, uiellverttel összeforrott. A tapogatók 

 vi'konyak, sárgásak, a czoiub es száriz vegén fekete gyűrűvel; a vegiz árszerűen vékonyodéi, a szárnál 



*B jegy ellentéte a Loxoceles nem jegyenek, melynek szintén szeme van, (le.sámjakarma nincs. E nem hazánkljan eiliÜH még 

 nem találtatott. 



