in. TÜIilTELAIilAE. 1 18 III. CSÖSZÖVÖK. 



A záv kft eg>'másinellett fekvii, hólyagos, fényes, hengerded, vörösessárga emelkedesbril iill. 



Mertekek : ? Törzs 10-5 ™/„, MM 



lejmell 'i-'l » 



T lahpiir '■) " 



A lalüik liiisszaniiiyii 1. Í-. 2. :). 



(f kisebb, karesii, hosszabb lába,kkal, éli'iikebl) szinezettel. Eloteste világos rozsdíisárga s ily 

 szinííek az állkapcsok is. Egyebekben a nr.sténynyel azonos. A tai)ogató hosszú; rövid száríze kézalaku, 

 felülről tekintve három nyújtváuyt mutat, melyek közül a külső szelén és középen álló rövid és elkerekitett, 

 a belső szelén álló igen hosszú, éleshegyes, a pikkely töve felibe kanyarodó; a jiikkely dombonian-kanál- 

 alakú, szőrös, — tövén, külsíi szélén hirtelen kivágott ; a nenizílszerv rozsdavörös, kidagadó, egyszerű 

 szerkezetű iélgömbölyü gyűjtőt mutat, melyen egy emelkedett borda látható; a gyíijtőu egy egyszerű göcs- 

 alakú nynjtváiiy látható. 



Mertekek: '^' törzs 8 % ebbíil 



fejmell :í'S » 



I lábpál- 1 l.ö I) 



Egyedül a Kárp;itok területen'il ismerem, hol a csorbái tó es Pribiliua (Lipti'i) kiirnyeken találtam 

 kövek alatt (Augusztus hó). Kocu L. szerint Erdélyben is előfordul (Seidlitz jegyzéke sub Cinitio) ; rongált 

 példányok szerint megkiizelitőleg meghatároztam Szebenben (Sill gyűjtemény). Eddig csak Németországból 

 és magyar íoldríil ismeretes faj. (lásd: «L. Koch: Die Arachniden Gattung Amaurobius, C(.>elotes und 

 Cybaeus etc.» 18G8. Nürnberg p. ál.). 



SPEC. 4. FAJ. AMAUROBIUS PALLIDUS. L. K. FAKÓ E. fahi.e k. 



(palUilus = sájiailt, lml;xv:'my; a színezet jellefjére ezéloz.) 



Si/ii. ISIJS. Ainaurdhiiia jKilliihis L. Kocu «ilie Ar. Gatt. Amatir. Cuol. inul Cyb». ji. 2G. 

 (IX. tál.la l',l.5 5 , llKi ,:<", 1'.I7 a ^ zárja. 198 a rj" taptigatúja.) 



5 Elöteste barnásvörös, sötét fejrészszel; végteste sárgás földön barna foltokkal sűrűn tarkázva s 

 felülete elején egy sárgás rövid csíkkal, mely barnával szegélyezett, egészben kissé elmosódó. Lábai vöröses 

 sárgák, néha sötétebbek ; vaskosak. 



Fejmelle igen vaskos ; felülről tekintve a fejrész eleje csak alig keskenyehh a mellrésznél, — oldal- 

 ról tekintve az egész a iiyelecskétől a fejbúbjáig ívesen emelkedő ; a fejrész igen gyéren szőrös, vörösbarnán 

 besötétítve ; a mellrész világosabb. A mellvért paizsalakű, lapos, baruás-agyagsárga, gyéren szőrös. A rágok 

 vaskosak, oldalnd tekintve kéirtcabikuak, tövükkel a homlok előtt térdszerűeii ki;tll(')k, voríisbarnak és, 

 szőrösek. Az állkapcsok majdnem párhuzamosak, végok kifelé- oldalt résüntös ; az alajk kimetszett; az áll- 

 kapcsok és az alajk barnásvörösek némileg vilá.gosodó végekkel. A tapogató vörössárga, végíze füstös, kefe- 

 szerüen és tüskékkel elegyesen szőrös, rövidebb mint a szár és térdiz együttvéve. A lábak vaskosak, végig 

 szőrösek; a cziunbok, alul, a többi iz felíil fegyvertelen, különben gyéren erőstüskés. A végtest tojásdad, 

 rövid szőrökkel borított, sárgás földön barna loltokkMl ligy tarkázv;!,. hogy a közepén nemi határozatlan sárga 

 rajz alakúi, melyen felül egy sárgás csüi, barnás szegélyben bithntí). A has sárgás, néha egy barna közép és 

 két üldalcsikkal, melyek néha pontsorokra bomlanak, néha elmosódnak. A közéjiszemek, jelesen az alsó 

 soréi, igen kicsinyek, az utóbbiak szemátmérőnyire egymástól, bíiven két szemátmérőnyire a nagy, tojásdad, 

 alsó oldalszemekti'd ; az aJsi'i sor oldalszemei a iKUiilokszelctril alig a kisebb átmérőjüknek megfi'leb'i távolságra 

 állók; mindkét oldalszem egy tetemes, kolbászalakú közös emelkedcstu :ill; az a]s(') sor egyenes; a hátsó sor 

 behajló, hosszabb az alsónál, oldalszemei a középsőknél sokkal nngyobbak s távolabb állanak mint a 

 középsők egymástól. 



