III. TUBITELARIAE. 132 HI- CSÖSZÖVÖK. 



Ez általánosan, de inkább csak az aljakban, nelia a havasok fenyő övében elterjedett fajnak tavaszi 

 és őszi nenizfdt'ke van. Terjedelmes olykor 3 D dm. térfogatú hálóját, melynek t(>lcsér alakú leple sűrű 

 szövetű bokrokon, magasabb növények csoportjaiban, sövényeken söt olykor magas fák ágai között (feny- 

 veken néha 4 — 5 méter magasságban pl. a kolozsvári mnzeumkertben) találhatni, rendesen számos példányát 

 mintegy teleidben. Párzását, melyet a lepelén végez, bőven és behatóan tárgyaltam az erd. múzeum egylet 

 évkönyveiben (lásd «Adatok Erdély pókfaunájához II.» Erd. Muz. egylet évk. IV. köt. p. 38). 



Ismerem erdélyi részekből : Kolozsvárról, Mezö-Záhról, Nyárád-Szeredáról, Gyergyó Szt.-Miklósról, 

 Tölgj^esről, Szebenböl (Sill és Bergleiter-féle gyűjtemények) ; magyar részekből : Doroszlóról, Pancsováról, 

 Jeselnitzáról (Orsova mellett), a Veterani barlang körül, ( )-Ogradena körül, Eakamazról, Tokajból, S.-A.Uj- 

 helyről, az Alsó-Hámorból (Borsod, «Bükk»), Pribilináról (Hlina havas fenyő öve), Lykanka (Liptó, 

 várrom), Selmeczbányáról, «Pest vidékéről« (Muz. gy. Friváldszky -lános), Ungvárról, (Muz. gy. Vidra 

 Férd.), Dabasról, (Muz. gy. Metelka Ferencz), 



SPEC. 2. FAJ. AGALENA SIMILIS. Keys. KOKON T. verwandte t. 



(similis = lia.soiiló ; az clöblii fajjal való rokonsá^ia czéloz.) 



Si/u. 1S63. Affdlriiii .similis Kevsehling «Bcsclir. iiouer Sp. etc.» pas- 6. 

 Vi k' : Thorell «Reinarks» j>. IfjO, 565. 



i Az elühbi fajniil kisebb; kan-sulib láliakkal. A has kózcpe szelesen szalagszorüen liarna., a szalag 

 belseje nelia elmosódva világosodó; a has oldalai világos sárgások. A tapogató végize oly hosszú, mint szár- 

 és terdíze együttvéve. A hátsó szemsor szemei egymástól egyenlő távolságra. A zár egy terjedelmes, vörös- 

 barna, durva keret, közepe tetemesen kivájt, e kivájás feneken egy sárgás lemez, mely a két tojócsönek 

 liitható, tágas nyilasát kétfelé osztja. A végtest felülete vörösesbarna, jk, szerű rajzai elmosódok es egymás- 

 után sorakozottak. Az egész állat igen gyéien szőrös, a láliak szőrözete elálhí. Ezek azok a különbségek, a 

 melyeknél fogva e faj nőstényei a rokon fajtol könnyen megküliinljoztethetök. 



Mertekek: ? T()rzs lO— I I '%, ebből 



fejuiell 'I- » 



IV lábpár 14 .. 



c<" Karcsú, hosszúlábú ; színezete a nőstényéével azonos, a végtest /\ szerű rajzai élesebbek. A tapo- 

 gató liunk()ja igen fejlett ; térde vastagságánál nem hosszabb, külső oldalának a vége dudorszerűen kinyújtott, 

 szára a térdnél rövidebb, külső alsó oldalán egy erős, torapa nyujtványnyal ; a pikkely iiielyen kanálalaku ; 

 ivarszerve igen complicált; egy sima gyüjtőlxil egy csővekből álló, gomolyagszerűen csavarodott embolus 

 illeszkedik, felette egy szeles, nyelvalaku, elkerekitett lemez hajlik es irányul előrefelé, az egész szerkezet 

 tetemesen kidagad. 



Mértékek : d" Törzs '"/,„ ebből 



fejmell 4-4 « 



T ITibpár i^2-') u 



11 .) -l()-:> « 



III » 17-:. ,. 



IV .) i'l-!» .> 



Mint nyári es különösen őszi alakot Kolozsvárról isnifreyi, hol a kertek bokrain fajidkonával 

 együtt található. Előfordul Pozsony vidéken is, honnan Böckh Gy. utján a becsi cs. állattani múzeumba 

 «Agalena labyriuthica» nev alatt keriilt. Dr. Bockh a ket fajt egynek nézte. 



