III. TUBITELABIAE. 144 III. CSÖSZÖVÖK. 



rönyire egymáKtól, n, sor rövidcMi ;i luitsóiiiil : a hátsó sor egyenes, a középszemei közötti távolság majiliieiu 

 kétszer uagy()l)b anuál, a mely a kozep es oldalszemek s e sor és az alsó sor középsői között létezik. 



A zár egy egyszerű, kerekded uj'ilás, melyuek szelei vöröses-baruák s mel.y alsó széléu (a légzörés 

 mellett) csúcsosau kivágott. 



Mértekek : ? Ttirzs ', •";/„ vh],n\ 



fejmell 2 » 



I lálipár 5"2 I) 



IV » 7 ,. 



f Tapogaté>ja Dr. Koch L. (Drassideu p. 307.) szerint: «A negyedik iz kívülről egy széles, elöl 

 elkerekitett, lenyes nyújtványnyal ; pikkelye olj' hosszú mint a 3-dik és 4-dik íz együttvéve, erősen bolto- 

 zatos, egyenes oldalakkal, elől elmetszett, felületén és oldalt gyéren, a csúcsán sűrűn szőrös. 



Mértékek : c? Fej mell i' "•/,„ 



I lálipiir ^> » 



IV » <■' 1) 



cf Példányt uem láttam. 



? Csak egyszer találtam mint tavaszi alakot a Mehádia feletti «Damoclet» hegycsúcs legtetején, 

 egy kő alatt (tehát a bükk tenyeszvonala felett), !>)■. Zimmermann (Limburg) gyűjteményében a magyar 

 Tátrából, meghatározta Dr. Koch L. 



SPEC. 3. FAJ. CLUBIONA MONTANA. L. K. HEGYI K. b e r a. k. 



(moutaua r:^ lieg.vi ; a tartózkodásról.) 

 Syii. 1867. Cliililniiii »wiifami L. K. «Die Ai;iclm. Fam. der Dr.ass.» J)íi<í. 308. 



? Elöteste barnássárga, feje lassanként füstösödő, elöl sötét ; rágói sötétvörösbarnák. Végteste 

 elöl élénksárga, hátúi biborbarnásba átmenő, eleje közepén egy ily színű elmosódó hosszcsík ; hasa élénk- 

 sárga. Lábai s:lrg:ík. 



Jellegek: A hátsó szemsor középsői távolablira egymástól mint az oldalszemektől. A háthasíték 

 hosszú. A rágok simák. A fejmell hosszabb mint a IV-dik lábjjár szára és térde eg3'üttveve. A harmadik 

 lábijár szárán, alul, több tövis, a negyedik párén, felül, semmi tövis. 



A fejmell majdnem hengerded; oldahul telíiutve. a uyelecskétől igen szabályos, módos ívl)en 

 emelkedő ; hátrésétöl több, küllöszerűen oszló barázda sugárzik szerte. 



A mellvért hosszpajzsalakú, sárga, gyéren szőrös. A rágok vaskosak, fénylők alig egy-egy szőrrel, 

 oldalról tekintve körtvealakuak, tcivükkel tetemesen térdszerűen kidoml)orodók. Az álkapcsok barnásvörösek 

 karcsúk. A tapogató sárga, vegize alig egy kevéssel sötétebb, gyéren szíirös, valamivel rövidebb mint a térd 

 és szár együttvéve. A lábak karcsúk, elég hosszuk ; az első pár szárán, alul, két p;ir, — másodvégízéu, 

 szintén alul, egy pár megfekvő, hosszú, barna tüske; a második lál)páron hasonlóke^ien : a harmadik lábpár 

 szárán alul ket tüske, oldalt ugyanannyi; a negyedik láhpár szárán ket oldalt ket-ket tüske; a harmadik es 

 negyedik lábpár másodvégízei, alul, oldalt és végok ki)rül több tüskével. 



A végtest hossza-közepén a legszéleselil), luitul csúcsosodó. A fonók egyenlő hosszúságúak, az alsó 

 ]jár közel hfiromszor oly vastag mint a felső pár. 



Az alsó szemsor egyenes, szemei egyenlő távolságra egymástól, kevesebbre mint szemátmerőnyire 

 a homlok szélétől. A hátsó sor hosszabb, közéjjsői valami kevéssel távolabbiba egymástól mint az oldal- 

 szemektől, de sokkal távolabbra egymástól mint az alsó középsőktől. 



