III. rUBlTELAIÍIAE. 145 IH. CSÖSZÖVnK. 



A 7.;ir egy elesén !i;i(;ir(ilt, laiidsaii (loniliorn, iiinjdmin krrek, vörösesBárga tel■t■^Je, mely közepe 

 tájVm ket, alig feltillK'i ilu<l<ir<iilast \i^(_l, a. legzores íoliil jhiIÍl; liaiaiiliil liniyomott. 



]\Irrtekek : '\ Torzs 1 "'^,„ rhliöl 



íi'jiuell :2-8 II 



I lábpár () I) 



IV .. 8 I) 



^ KiseMi, igen karcsú, sotetelili alapszínű cliltcsttel, kevcslic fiistíis fi'jresszel. Vegtcste barnásvörös. 

 A tapogat(') vörösessárga, szara, nem niviilcbh a- Icnliii'!, fcbiln'il IckintM' szivahilui. szeleseilTi, krils(i oldalának 

 csiK-sa ii szivalakból kinyúlik s rgy, szélességénél hosszabb, vaskos, eb'il liuvrlyksz<'rttt')i eltouipitott, sötét- 

 szinü iiynjtváiiyt alkot. A [ukkely kauálalakú, esúesán sz/írös ; a nemzőszerv gyiijtiije hengeres, vörösbarna, 

 elöl nyitott; to\etöl fgy igm fmoni, sarlohajlásu, hegyével befele uezö, serteszerü euibolus mdiil, mely 

 előre irányozott s a gyűjtőre meglVkszik. 



Mertekek: f Törzs C "'/„, ebből 



frjmell ilw I) 



1 kibpár 7 1) 



1\' » .S » 



Az egyetlen szep [mit mint lvora> őszi (szeptember) alakot ko\ek alul Kornniezl>rmyáról ismerem. 



SPEC. -i. lA.T. CLrr.lONA IlOl.OSEIÍIt'KA. (De (íeiok.) SEJA'.MKS K. si.u.ige k. 



(b<ili)M'iiceuö;:= holyfm.szüiü, íéu.vü :í/. rijalibknji tt'imiuülüHiálioz tuituzil;. A sciicuus a «Ser» tűi sniiimuzik, igy óUoii néiitül, mi-ly 



hL'l.YcmiiiarárúI vnlt ucvczetes.) 



t>i/it. 177'N. AyiiKii lii'hifiiriríii Di; (íeek «Mniioirts» VII, pag- ii'J'i. 

 Yiclc : TuuUELL i'liuuiarkb» p. ^17. 



? Előteste vörösessárga, l'ejeresze vörösbarn;lba átmen("i, a rágok igen sotet vorösliarnák ; a 

 fejrész egeszén niegfekvi"), rövid, selymes szőröcskekkel úgyannyira bontva, hogy barniila^a csak borszeszlien 

 tűnik elíl. A vegtest sáigás, zöldesszürke selymes szőrözettél borított. A laliak sárgák. 



Jellegei : Az alsó szemsor középszemei közeiebi) egymáshoz mint az oldalszemekhez. A negyedik 

 lábpár első vegíze hosszával hosszabb az első lálipárn;il. A l'ejmell oly hosszú, mint a negyedik lábpiíi' szára 

 a térddel egyíitt. A harmadik hibjiar s/.ara, alul ket tövissel. A luitres igen rövid. 



A fejmell igen vaskos, majdnem hengeres, ebil lapos-ivesen elvágott; i'ejerésze a melhvszszel 

 tökéletesen összeforrott, oldalról tekintve az egész igen laposan es egyenletesen ives, hátúi alacsonyabb. 

 A mellvert keskeny, a III lábpiir csípőjénél nem szélesebb, de majdnem kétszer hosszabb, sárga, szőrös. 

 A rágok vaskosak, az első labp:ir czombj:in;íl sokkal vastagabliak, iddalról tekintve a Immlok előtt ti'rd- 

 szerűen ki- és ívesen előre állók, sötét vorösliarnák, töveik belső oldalán kevés hosszú szőrrel, — durván 

 harántránczoltak. Az állkapcsok hosszúk, vörösbarnák, eléd, kivid elkerekitve, befelé résúntösen elvágottak, 

 lapiczkások, közepököu igen karcsúk ; az alajk vörösbarna, elöl kiviigott, mindjárt kezdettiil ivi's oldalakkal, 

 az állkapcsok hossz:inak kétharmadat alig cri i'l. A tapogató siírga, vegize vönisodei, tiiskckkil elegyesen 

 bőveuszörös, a szárnál hosszabb. A lábak cbg hosszuk, az első krt jiar \cl;izcÍii rn'ls, sotet talpkcfe, a hátsó 

 ket páron a kefe igen jelentéktelen. A czonibok alul fegyvertelenek, a lobld iz (a, ket luttsi) hibpárét kivéve) 

 felül fegyvertelen. A ket elsői hibpár ezombja, felületen uegy-negy, a tobbin lit-öt tövis; a ket első liibpár 

 szárán alul ketdíet p;ir tövis, a harmadikim kettő, a. negyeiliken barom. A ket batsu lab[iar masodvegizei 

 köröskörül több bivissel. 



HERJUS OTTÜ: 5HÜ VAKUltS/,.i(i lOK FAUN.ÜA. lII. uriO IIKKM.IN: UNUAUNS SI'l.NSKNl ALKA. UJ. l'J 



