III. TI:BITEI,ARUE. 147 ni. rSílsiZÍAÖK. 



A zár egy viirösliiirilá« terese, mely s/.eiiieseseu durva es ket Sr-" : zi'ríi lieiiyoiiias riltal ii'lli-tiiezt.tik. 

 mely a iiyeleeske felé ágazik széjjel w szorosan a legzöres felett .-ill. 



Mertekek : 'i 'L'or/.s l()-li "'l,„ 



íejniell \-'i « 



IV lalilipár 1l' 



(legiiagyolili). 



d" Nagyságra nézve rindkivül Viiltozó (."> — O-.j m. t(irzs])ossza,) ligy színre nézve is. Karcsuhli a. 

 nősténynél, lábai hosszabbak, t.-iliilíefi'i viiiigosak. A tapogató s;lrga, jiikkelye kissé fiisttis ; czoinbize feliile- 

 tének vegén bárom fekete tüske, a szariz va.stag s riivid. vegének külső oldtilán egy nyujtvány, mely a vegén 

 két rövid ágra oszlik, az ágak a pikkely fele hajlók, tompák: pikkelye rendes kanriJaJaku. domború ; nemző- 

 szerve liarnavörös, néha sárgás, jól kidagadó gyüjtiit mutat, melyen egy belformara kígyózó, domború szalag 

 látható, a vegén egy rövid, horgosán gíirbult. hegyes nyiijtvany liithatc). 



Mertekek : 'f (Nagyobb) Törzs 11 '",;„ ebb/il 



fejmell ■')• » 



IV hibpar l;-! ,. 



(Kisebb) torzs 5 » 



fejmell ;2-S » 



IV lábpár 8 <> 



Mint kora tavaszi és nyári alak kertekben, bokros helyeken, nádasok szélén, egyáltalán bujábl) 

 növényzetben található, hol leveleket, majd esői alakra, majd teknősen összeszövöget (lásd I. köt. III. t. 58.) 

 a melyeklien nappal elrejtőzik, hogy estefelé a környéket összebarangcilja. E rejtbe rakja le petéit is, melyeket 

 finom szövetl>o burkolva őriz ; a fiak kikelesi'íg egeszén elzárja a rejtet. Párzását nem ismerem. 



Előfordul : erdélyi részekben Szász-Vesszíisíhi, Kolozsvár, 8zamosfalva, Parajd, Szeben körül ; 

 magyar részekben Doroszlóu (különösen tavaszkor a nádasok szelén), Apatinban, Paláukáu, Illókon, Tokaj 

 körül (a Rikamaz felőli legelők tölgyen szép barna változat!, Diósgyőrben, Luesivnáu, Nagy- Váradon 

 (Muz. gy. Mocsáry S.), Budapest körül (Muz. gy. Pável János). 



sPEe 0. F.w. CLUP.IONA TEERESTEIS (Westk.) EoEDI K. kkukn k. 



(tt'iTestris r- fiilili; 11 taitózkiMl;Wiúl.) 



Si/ii. 1N.")I. ('Iiibiniia Icn-í'sfris Wkstuino «Fiirti't'ki-ii» \\ i'.). 

 \"u\v : TnnUKLi, «üfiiKirks» p. '■l'i'-I. 



? Fejmelle barnásvörös, síirgásszürkes szőrözettél, a fejrész nem sötétedői. ll;igüi sötét viu-osbarnak. 

 A végtest barnásvörös, szürkéssárga szőrözettél. Ijabai vi)rösessárgák. A lias világossárgás. 



Jellegek: Az alsó és hátsó szemsor szemei (sonmként) egyenlő) távolságra egymástól. A fejmell oly 

 hosszú mint a negyedik lábpár szara es trrde együttvéve. A negyedik lábpár saját másodvégíze hosszúsá- 

 gával hosszabb az első i)árn;il. Az elsői labpar uiasodvegize esak felet teszi a, negyedik ji:ir ugyanazon izének. 



A fejmell majdnem hengeres, iiiehreszelien alig tágult, elől elkerekitett, egy darabból való; oldalról 

 tekintve, a nyeleesketől lapos ívesen emelkedik. A mellvért hosszu-paizsalaku, vörtisessárga, elég szőrös. 

 A rágok vaskosak, vegökön kissé szétállók ; oldalról tekintve körtea.lakuak, tövükkel terdszerüen kiállók, 

 igen kevés szőrrel. Az állkapesok hipiezkasok, ellíerekített végűek, közepolvon kaicsnk, barnásvörösek ; az alajk 

 hasonló színű, az állkapcsoknak feleliosszat bőven tul erí. A tapogatok karesnk; vegizűk legínkabli abil szőrös, 



