ni. TUllITELARrAK. Í57 Hl. ('S('ÍS55ÍÍVÍ)K. 



A i'fjiiicll vaslűis. rnvidrlili mint a n(\v\ rililHTilipa ■ szára, es ti'i'ilr t';^yiift\t'Vr. li()sszus;LL;án ik e;j;v 

 liannailava.l koskcnyelil) ; (il(lalr<'j| t('ldiit\c iniMLis ívlicn cuielkodr». A iiicllvirt s/.cics. s/,.valalui, zöldessartfa, 

 í'moiii barna szegélylyel. A ráiíok az clsn lalipfir i-ziiüilijan;!! alig vastagai iliak, oly hosszuk, mint az első láb- 

 pár elsödvógizf, meglehetősen összeillők, scitetek, lenyesek és kopaszok. Az állkapcsok, elől elkerckitve, csak 

 aliglapiezkások, szenynyes barnák, fehéres véggel; az aJajk el('il ívesen elmetszett, hasas oldalakkal, szennyes 

 barna. A tapogató karcsú, sárga,, végize a hegyefele íTistiis, oly hosszú, mint a, szár- es térdize ég'V'üttveve. 

 A lál>ak csúcsai kissé füstösödők, az elsii lábp;ír első végizén egy gyenge talpkefe, a negyedik lábpárou igen 

 gyéren álló tiiskek. A vegtest szélesedő tojásdad, kissé lenyomott; a fonók kissé behuzottak ; ii felsők az 

 alsóknál gyengébbek. A has egyszínűén kénsárga,. 



Az alsó szemsor kőzépszemei szeunitmérőnyire egym;isti'i], az oldalszemeknél niig\-olibak ; az oldal- 

 szemek körülbidül másfél szemiitmeréinyire a kőzepsiiktől, a kozepszemek közös fekete teresében állanak ; 

 a hátsó sor könnyeden behajló, kőzépszemei közelebb egymáshoz mint az oldalszemekhez s kevéssel távolabb 

 egymástól, mint az als(') középsőktiil ; a, héitsó középsők finom fekete gyűrűkbe foglalva; az oldalszemek 

 mellett egy-egy fekete foltocska (a, kozepszemek felcdi oldalon). 



A zár egy vörösbarna, terjedelmes, majdnem kerek terese, mely ripacsos és közepe hosszában vilá- 

 gosodó színezet által elválasztott, ugy hogy némileg két szemközt álló vesére emlékeztet : a tojócsövek Cw 

 szerűen nyílnak a teresén. 



Mertekek : 'í Torzs 8 '",„, elib,,l 



fejmell '.I-'J- i> 



I liib]i;ir IC) ]) 



I\ II 1 o'5 i> 



I) I) széira es térde együtt 4'-") d 

 íf Valamivel kiselib végtesttel, mely feliilete kílzepen zöldes: hosszabb léibu. liágói csak végok felé 

 barnások, egyelikeiit V(irösess;irgák, hosszú, sotet csiprikiirömmel. vegeik szejjelterjeszkedök, az első lájjbéir 

 elsődvegizénél valami kevéssel hossza,l>bak. A tapogató nyúlánk, sárga; bunkója, füstös, száríze nem vasta- 

 godott, majdnem kétszer oly hosszú mint a terdiz, a vegén, alul hosszú szoirokkel, külsői oldalának végen 

 egy ujforma,, könnyeden bekanyarod(i, véiréisliarna nyujtványnyal ; a, pikkely laposan-kanalaku, szőrös, töve 

 egy sarlóalakra hajtott, hosszú, keskeny es hegyes uyujtvaiiyba végződik, mely a sziir kiilsői <ildakiii kifut es 

 a szár hosszúságának kétharmadát eléri. 



Mertekek : d" Törzs 7-4 '»'j,,, ebből 



fejmell o-3 » 



I láb2KÍr ii II 



IV I. l."j 



E szép fajt csak egyszer találtam: ()-()gradena mellett lAlduna) a «Csukár marén raészszii't gör- 

 getegeiben, hol a kövek kiiziitt hólyagszerü burokban tartéizkodott, a melyben a nőstény petéit is őrzé. 

 Thobkll tanár a faj a,zonosság;lt elismerte. Az alak eddig a délkeleti részekre iiezve jellemzőnek látszik 

 lenni. I)r. Thokkll Déloroszországl>ól irta le. 



SPEC. 6. F.W. CHIHACANTHIUM HUPESTRE n. sp.KOVI K. felsex h. 



(rupes = szikla ; a tartózkodásról.) 

 (VU. ti'íliiíi 1-jS, a szemcso]ioi"t. l> zár, c IVjuiell (iMaliól, (/ mérték). 



í Fejmelle vörösessárga, a szemcsoport táján kissé sötétedő; rágói barnásvöréisek. L;iliai vöröses- 

 sárgák. Végteste barnássárga. 



Fejmelle vaskos, domború, oly hosszú, mint a iii'gyedijv lábpár szára es térde egj'üttvéve, oldalról 

 tekintve a, lattvonal boltozatosán emelkedik s a fejrész bulijától félgömbszerűen lekonyul : az egész megfekvö, 



