in. TUBITELARIAE. 160 III. CSÖSZÖVŐK. 



GEN. 6. NEM. PHRUROLITHÜS. (C. K.). 



((ff>0'jpi.cu ^= őrizni, XnJcxs = kö ; a tartózkodásia vonatkozik.) 



Syn. 1839. C. Koch «Die Ai-aclm.» VI, p. 110, 112. 

 Vide : Thoeell «Ou euvoiJ. Spitl.» p. 14.5. 



A ragokon, elöl, egy-egy finom tüske. Az állkaiícsok domborúak, semmi borpasztással. A hátsó 

 szemsor egyenes. A hason semmi köldök. Ajiró alakok, melyek, kövek alján tartózkodva,, az apró bemélye- 

 désekbe szövik ritkás csöveiket. 



SPEC. 1. FAJ. PHKUROLITHUS FE8TIVUS. (CK.). DÍSZES SZIKLAPÓK. schöne felsenspinne. 



(fc'stivus = csinos, díszes; a test rajzairól.) 



Si/n. 1835. Micaria frstivn C. Kocii iu Herrích-Schiiflfer.s «Deutschl. Ina.» 129, I.j. 

 Viele : Thouell «licmark.s» p. 1G9. 



cT Kis alak. Elöteste vörösesbarna, sötétel)b, finom, szabálytalan erezetekkel es neJiány l'eher petytyel. 

 Végteste tiszta Vjarna, egy megfordított T alakú fehér rajzzal. A láliak czonil)jai barnásak, a tibbi iz vilá- 

 gosabb. A fejmell minlosan donibdrú, majdnem kerek, a fejrész csak kevéssé csúcsosodó ; oldalról tekintve 

 a hát egészen egyenes, vízszintes, a hátresen túl a nyelecske fele hirtelenül lecsapott. A mellvert szelesen 

 szivalaku, domború, barna, közepe elmosódva világosabb. A rágok sárgásbarnások, tövükön, a külső oldalon, 

 egy tüske ; a fejrész sapkaszerüen borúi a ragokra, s ezek, oldalról tekintve, liefele az áUkapcsokra csapotlak. 

 Az állkapcsok sárgabarnások, nagy terjedtdmück, szelessegöknel nem hosszalibak, doniborúak, elöl ívesen 

 clvágottak ; az alajk az állkapcsokhoz képest kicsiny, majdnem csúcsos és sötétebb, az állkapcsok felehosszá- 

 nak megfelel. 



Az első lábpár czondija vastagodott, a ragoknál sokkal vastagabb, liarua, — a tölibi ize sárga; 

 szára, alsó felén, négy pár hosszú, megfekvö, világos tüske vei fegyverzett; — a tolibi czomli a tiibbi iznél alig, 

 valamivel barnább. A végtest tisztabarna, tojásdad, elöl valamivel keskenyebb ; hasfele sajátságos alkotású : 

 a legzőrés felett sima, a legzörés alatt a fonókig bemelyedett s e bemélyedésben 8 (vagy kevesebb) haránt- 

 ráuczczal, mely rokon a rovarok gyürttzetevel. A fonók sárgások, igen behúzottak. 



Az alsó szemsor a liomluk szeleti"»! oly távolságra, mely a szemcsoport magasságának majdnem 

 megfelel, középszemei az oldalszeuiekuel \akiiiiivel nagyolibak, a sor behajlásra liajla,nd() ; a hátsu sor 

 egyenes, középszemei távolabbra egymástól mint a kiizepszemektöl. Az egész szemcsoport nagyon szorosan 

 együvé es kis térre szorítva. 



A tapogató aránytalanid bunki')s : czomly'a, térde sárgabarniis, szára, liarna, vastagodott, a térdnél 

 nem hosszabli. kid ('i oldalubid egy aránytalanul vastag, hosszú, sarli'ialakra előre görbúbí uyujtváuy mere- 

 dezik, mely magánál a szárnál kétszer hosszal)!) ; a pikkely vörösbarna, kanálalakií, domboruságával kifelé- 

 oldalt fordított módosan szőrös ; a nemzőszerv roppantul kidagadó s áll egy kürtforma fehéres részből, 

 melynek két szarva a pikkely felé áll, és egy töndöszerü, kis, fehér dudorodásból, mely a kanál közepe táján 

 a kiu-tforma, darab alatt kiáll. 



Mertekek : cf Törzs 4 ";;„ ebből 



fejmell 1'2 « 



I Ld)pár ?>''■! I) 



IV » i i, 



A lábak hosszaránya : 4, 1,2, 'A. 



í Eddig nem ismerem. 



Az egyetlen példányt az .\lso-Hamor (Borsod) a Szent-István nevű hegy csúcsáról hoztaiu, hol mint 

 nyári alak mohában tartózkodott. 



