Ilr. TÜHITELARI\E. 167 lU. CSnSZÖVi'lK. 



1 l;ili|i;ir I I ••"> » 



[1 » II 



III » |(»-7 « 



rv « it 



d" ismeretlen. 



E iaj. iiii'ly ii Dvassus i|na(lripmictatiisiiak legközelebbi rokona, ettől leginkábli a luirniadik lábpár 

 felső tüskéje filtal kiibhibözik : e jelleget TiioMKLii i. li, mint államlót kétségbe vcmja ugyan, de kevés példá- 

 nyomon megvan s Dr. L. Koch e fajt határozottan annak állítja, a minek leirtam. 



Ket sénilt pi'ldihiya Ungvárról (Muz. gy. Vidra Férd.), egy lúrtokoniban Doroszlórt'il. 



spEo. 3. FAJ. DIIASST'S SCT'TULATrs. L. K. HENGERES K. walzkik m, 



(scutiiia =^ lieii^a'rkf ; a lniss/jikás iilakiót.) 



Si/ii. iMili Ih-iismin sriilnhifiif! L. KocH «Die Ar. F;iui. d Di'iiss.» |i 'Xi. 

 Viik' : Thoiuíll «Kemarks» p. INI, 



? Elöteste elénk vőrősbarn;i. Vegteste sárgásszürke vagy egérszürke, selymes. Liibai élénken 

 vörösbarnások. 



Jellegek. A liátsi') sor kozí-pszemei távolabl)ni cgyniMsti'.l mint az alsó kiizépsílk szinten egynuistól. 

 A fejmell oly hosszú, mint a negyeilili labp;ir térde es szára együttvéve. A harmadik es negyedik labpár 

 czombjafelületén tüski', ugyan e párok térde bels(") oldatán egy-egy tüske. 



A l'ejmel] szivalaku ; fejeresze, a tiigas niellreszhez képest, esuesosodc'i, — az egész elötest laposan 

 tli.imboru ; oldatríd tekintve, a li:ítvon;il vízszintes, egyenes, csak hátul röviden a nyeleeskere hajló. A hátres 

 tetemes. A mellvert megforditva. tojásdad, vörösbarna, szí'iros. A rágok vörösbarnák, oly hosszuk mint az 

 első lábi^ár szára., oldalról tekintve, kortealnku;ilv. to\ íikkel terdszeríien kidoiuliorodc'ik, serteszerüeii bőven 

 szőrösök. Az állkapcsok elénk vörösbarnák, keskenyek, hosszuk, harántbenyomottak, a hosszii alajk széleihez ( ) 

 szerűen illeszkediík : az alajk hasonló sziníí, egy állkapocs felnél alig keskenyebb s e fel hosszának három 

 negyedét bőven eléri. A tapogató meglehetősen vaskos czombrészszel, sötétes barnavörös, bőven szőrös; 

 végize alul tüskésen szőnis, a sz;irn:d iieiii boss/.abb. A l.-diak, kidonösen tc'iveiklien, vaskosak, bőven szőrösek 

 (a szőrözet legtöbbször lekopva), az első es második pár fegyvertelen, ercis talpkefevel ; a ket hátsó pár 

 szára és másodvégize gyéren álló tüskékkel fegyverzett, gyenge talpkefével. 



A végtest hosszkörded, láthatólag lajiitott. 



Az alsó szemsor egyenes, szemei koiullieh'il egyenli'í távolságra egymástól; a kiizeps/ik a szélsőknél 

 sokkal nagyobbak, jól domborúk s bőven felatmerőuyire a homlok szélétől. A hátsó sor könuj'edéu behajló, 

 középszemei tojásdadok, hátrafelé egymásra dülíik s egy alsó középszem átmérőjének megfelelő távolságra 

 egymástól ; de köz(debb egymiíshoz, mint az alsó középsőkhöz. A hátsó oldalszemek alig távolabbra a hátsó 

 középsőktől mint az alsó oldalszemektől. 



A zár egy szélességénél hosszabb barnás vörös térése, rendszerint egy makkalakii, csiicsfival a legzői- 

 résnek fordított mely behorpasztással. 



Mertekek: ? Törzs I:!'") '",;„ ebbrd 



fejmell *> » 



I kdip.ir 1(1 



II ., '.»•.■) .. 



Ili » '.i.:i .1 



IV 11-7 .. 



(.\ törzs merteke kidoiilieii 10 — 1-J '"„„ kiizolt ingadozik. 1 



