in. TUBITELAKIAE. 1 69 lU. CSOHZÜVÖK. 



Mcrtekck : ,f Torzs (l-S ";„, eliliöl 



IVjiiicll d-U .) 



I l;ili}i:ir 7 i> 



lY " 7-:^, .. 



? Ih-. Koch szerint 1. i. h. ii zar vj.y, a iiyek'cske l'elc uyilo lyraalaku keret ((J), küzepeu egy, kissé 

 hasított választó lemezzeh 



Mint uvári akikot osutKiii csak Orsovárol ismerem, hol a Graezka volnylieii kii alatt találtam. 



SPEC. 5. FA.j. DRASSUS UMJEATILIH. L. K. KO^MÖll K. di steue m. 



(uinlira^: ániyt'k, uinlirutilis :^ ármúkliau cli'j ; úlutmútlia és sziuezotru talál.) 



SíjH. l.'SGü. Vrtitisas uiiiIji-hIÍIÍk L. Kmu »Die .Vi-acLiu. Faiu. d. Urass.» pag. llo. 

 Yidc : Thouell «Eemarks» p. ISi. 



? Kisebb alak, komor színezettel. Elöteste vörösbarna, sötétebb állkapcsokkal; végteste sötét olaj- 

 barna, egyszínű. Lábai ljarn;iss;írgák. 



Jellegei : A í'ejmell szörözete egyszerű (nem ágas). A harmadik es neg^'edik lábpár szára felületen 

 semmi tüske. A hátsó sor középszemeí közelebb egymáshoz, mint az alsó sor középsői. Az alsó szemsor 

 kevéssé behajló. 



A Í'ejmell vaskos, fejerésze elég széles ; az egész gyéren szőrös, oldalról tekintve lapos-íves ; a fejrész 

 a mellresznél sötétebb. A mellvért igen rendes tojásdad, vörösbarna, fényes, szélein semmi behorpasztás ; 

 gyéren szőrös. A rágok sötétvörösbarnák, az első lábpár elsödvégizénél hosszabbak, eléggé és durván 

 szöriisek. Az állkapcsok és az alajk sötet-vörösljarniik, közepökön haránt szélesen behorpasztottak ; az alajk 

 nyelvalakú, az állkapocs félnél nem keskenyebb s annak hossza ket harmadrészét bőven eléri. A tapogatéi 

 rövid ; czombja, térde vörösessárga, szára és vége vörösl)arna, a vegiz a szárnál kevéssel hosszabb es sokkal 

 rövidebb mint a szár és térd együttvéve. A lábak vaskosak ; az első két \)ííx végízéu talpkefe, íi két hátsó 

 páron csak sűrűbb szőrözet ; az első ket pár szára es vegei sötétedök : a czombok felületén d- — :> tiiske, az 

 első két lábpár szára fegyvertelen, a harmadik lábpár szárán alul :i — a negyedikén 4 pár tüske s e ket 

 utól:)1)i páron a másodvégíz is fegyverzett. A végtest sötét olajliarna, bőven szőrös, — elől kissé elmetszett 

 es keskenyelib , hátul szelesebb, egészben módosan lehqjitott. A fonók sárgások, az alsó pár a legerősebb. 



Az alsó szemsor igen csekély mértekben liehajlo, ket középső) szeme bőven egy szemátmérőnyire a 

 homlok szelétől és szemátmérőnyire egymástól, az oldalszemek alig egy fel litmerőnyire a középsőktől ; az 

 alsó sor középsői feketék (nappaliak) a töbln szem igen gyengén opalizáló (esteli); a hátsó sor könnyeden 

 behajló, középsői tojásdadok, igen egymás felé dűlve közelebb állanak egymáshoz, mint az alsó sor közép- 

 szemei ; a hátsó sor oldalszemei valamivel távolabbra a középsőktől, mint az alsó középsők egymástól ; a két 

 sor oldalszemei annyira egymásti'd, mint a. hátsi) oldalszemek a hátsi'i közepsőkti'il. 



A zár terjedelmes ; ket párhuzamosan álló hosszúkás bemélyedését egy horgony forma lemez választja 

 ketté (1), melynek nyele a választékot képezi, keresztnyujtványai egyszersmind a légzőrés szelét erintik. 



Mértékek : ? Törzs 77 "',í„ ebből 



fejmell '■'> » 



I kilip;ir 7-8 » 



IV » S-:> ,) 



d Eddig egyáltalában ismeretlen. 



Mint tavaszi alakot Orsova, mint nyárit Alsó-ILimor (Borsod) kcirnyeki'U mindössze ket pél- 

 dányban találtam, mindig kövek alatt, hol egy ritkás szövetű, nagy, 7 ";„, átiiier(ijü buroklja elhelyezett 

 petéit őrze (Thorell tanár Svecziában is felfedezte). Pontosabban megjelölve, (_)rsovriu:Ll a Jeselnicza völgy 

 görgetegeiben, az Alsó-Hámorban a «Kőliát» meszes sziklacsucsáu fordult elii. 



HKiUMAN OTTÓ; NAüYARORbZ.iű PÜK-FAUnÁja. m, tiTTU Hlil;MAX : UNOAJlN.S SriNNEN-lAUNA. UI. li. 



