III. TUniTELAllIAK. 175 HI- CSŰSZöVfiK. 



(íen. 0. NKM. rnOSTHESIMA. I.. K. ' 



(~ (Jinis =^ ilül, atiMA =: toniim, piszi' urr; a fejalkatrúl.) 



.S///Í. 187!2. L. KiicH «Aptcrdl. aus clciu IVaiik. Jura» \y,vj,. lo'J. 

 Viile ; Thokell «Komarks» pas. t'.O. suIj. 



A IiiUkó szemsdr, felulr(")l tekintvi;'. iiiüjdnem egyeues, Ufiii kili.'ijld, kovossel liosszalil) az alsóuiil ; 

 az alsó szoiusdr középsői a tolilii szemnél miudii; kisebbek s egy liai;ántfekvö emelkedésen állanak (innen 

 «Prostliesima» ). A nigók heesa.pó résének hátsó szele alig kinyúló: apró fogacsokkal fegyverzett. Az állkap- 

 csok haránt lior[)aszt;issal ; az alajk egy harmaddal rövidehh. A lahak hoss/.ar:inya 3, 1, ::.', o. Alland('i 

 szövetet nem szilnek. A nőstény a. petéket egy taiiyer alakú, kerek, alul hipos, l'ehil homorú ( _;„ ) huroliha 

 szövi, mely koveli alatt, lesekheii sth. szaJ)ailou fekve az anya. által i'ínztetik. Közepes nagyságon alóli, 

 gvors, keskeny, legtoliluiv ire fenvteleii-fekete alakok. 



SFEe. 1. VAJ. l'KoSTliKSlMA l'K'ríVf'.UIl. (Seor.) PKTIVKI; (i YASZl'f'UvlxV. pf.tivees trauerspinne. 



(IVtivrr, inult s/.á/.aiUa'lí tnm. liaiát.) 



)S///í. 17ti)j. Ayiiiit'ii, l'iliivrii St'oi'OL «Eiitnui. Caru.» paií. .'üJN, 

 Vidf ; TuoKELL «liemarks» paa;. i'Jí. 



'? Fekete, elő ;dla|)otlian kekt% lehellettel. Elöteste módosan fénylő; vegteste fénytelen szőrös. 

 Ijaliai liarnafeketek : az elsii pár czomlija. igen csekély mértekben vörösesen áttetsző. 



Jellegi'i : A hátsó szemsor ko/.epsői oly távolságra egyinástó), mint az alsó szeinsor középsői. 

 A hátsó sor közepsi'ii nem nagyohliak u.n^an e sor oldalszemeinel. A fejmell oly hosszú mint a negyedik 

 láhpár szára es térde együttvéve. A ragok hosszú sertekkel. A negyedik hUipar másodvegizevel liosszabj) 

 az elsőnél. 



A fejmell csucsosan szivalaku. modosnii dondioru : oldaln'il tekintve luitvonala majdnem egyenes; 

 a hátresen tul a- mellresz hirteleniil es meredeken a nyelecskere lecsapott. A mellvert szelesen kordéd, kissé 

 domborodó; szelein igen esekely h<'liorpa.szta.sokkal , szőrös, szelein a szc'irok csillagszerűen elrendezettek. 

 A rági'ik feketeb;ij-iiak, az első labpár czomlijánal vekonyalibak : ugyané hilipár elsőidvegizeuel alig 

 hosszal)lia,k : oldalról ti'kintv(! a. homlok előtt térdszerüen kiállók; tovidí fele hosszacska sertékkel. Az áll- 

 kapcsok feketi'harnák, uioilosan li;ir:intbenyomásuak, kőzepök tajan elegge kihajlok, vegeik vörösesek, 

 egyniásfele hajl('>k; az alajk uyelvalakú, egy ;illkapocsfelnel uem keskenyelib, a vege majdnem csúcsos ; 

 a rágok hosszának ket harmadrészét bőven eléri. A tapogató rövid, vörösliarua, végíze gazdagon szőrös s 

 oly hosszú, mint a térd és száriz együttvéve. A lábak erősek, vaskostik, arányos hosszúságúak ; a czomliok 

 kissé laposra nyomva, szelesedc'ik ; a ket első piir czoudija. felületen ket-ket egymásután allo, hosszú serte- 

 tüske, a töl)l)i lábpáren több tüske; az első ket pár többi íze csak szőrös, a többi kibpftrcs az első vegiz kivé- 

 telével, tüskés ; a két első lábpár mindkét végizén talpkefe. 



A vegtest eh'il elvágott, oldalai majdnem párhuzamosak, vege elkerckitett, a kiálli) foiK'dí csúcsossá 

 teszik, nem domború, egészben hosszúkás és különösen felületen sűrűn szőrös; a szőr en'is rövid, megfekvő. 



A hátsó szemsor majdnem egyenes (kihajlásra hajlandó) szenuá kerekek, egyenlő nagyságúak; a 

 középsők laposak s alig valamivel közelel)li egymáshoz mint az oldalszemekhez; az alsó sor a hátsónál 

 rövidebb es egy oldalszem átmérőjénél valamivel távolabbra a homlok s/eletől; középszemei sokkal kisebbek, 



' Azelütt. «Mehiüiiplidia Aiitorum», iiuutliof,'y azoiibau kitüut, hogy Meioen c nevet már 1803-ban legyükre alkalmazta, 

 l>r. Koeh L. a váltuztatást fogauatnöitutta. 



