III. TUKITKLARIAE. 181 HI. CSÖSZiiVÍlK. 



A lábak czomhrészökbon, térdben és szárban láthatólag erösödöttek, a végízek k:irrsuk. A két első lálipár 

 szárán semmi tüske, másodvegizén, alól, hossza-közepe táján egy apró tüskepár: a lianiKidik es negyedik 

 j)ár szárán, alul töbl) tüske, úgy a végízeken is ; az utóbbiak oldalt is tiiskések. 



A széniek igen lapos;ili es alig cip;ili/,:iliik ; az alsó scu' középsői egy kis emelkedésen állva kerekek, 

 a többi szem szabálytalan alaka : mind a két sor közel egyenes, a szemtávolságok közel egyenlők ; az alsó 

 sor középsői alig valamivel távola.bbra, egymástól mint a hátsó soréi szintén egymástól. 



A tapogató alkotása igen jellemző ; ezombja vastagodott s felső felén egy elkerekitett sarkot alkot ; a. 

 térdiz vastagságánál legalább másfélszer hosszabb : a szár alig rövidt-bb s Inisszu szőrözette!, külsői oldal:in;ik 

 a végén egy vaskos, hegyes, kissé a pikkely fele hajlott könün all : a pikkely melyen, tompan-kauálalaku, 

 szőrös: nemzőszerve — külsői oldaláról tekintve — kosszarvsziTiicii ki es aki kaiiyargc), erős. széles 

 uyiijtváuyt mutat. 



;\Iértekek, ;-" : Törzs 'rl "',;„ eliből 



fejliiell l-'í II 



I labpar <i'7 n 



11 II -")'7 11 



III .1 .") 



IV II 7-S „ 



? Előttem ismeretlen. 



Egyetlen, tökéletes fejlcsü példányát iveldvel pzelőlt a iSiida, melletti Gellérthegy Duna felőli olda- 

 lán egy kő alatt találtam. l)r. Thorell és l>r. Koi-h szerint is igen feltünii faj, mely eddig ismeretlen volt- 



SPEC. 8. FA.J. rr.()STHESi:\IA SF.ÜoTINA |L. K.) F..F.(ELI (íY. nacht t. 



(serctiuus =r késu esteli; a szín kniiiursú^'áról.) 



Síj». IS<i<i. Melaiicjihoru sprutiini L. KneH « llnissiilrii« p. 1S5. 

 Viilf : Thokkll iilii-iiiLiiks» ji. I!IS. 



? Sotétfekete. Lábain ;i ezombok es vegizek V(irösesba.rn.lii áttetszők. 



Jellegei : A hátsó sor közepszemei nem nagyobbtik ugyané sor középsőinél, és nem távolabb egy- 

 mástól, mint az alsó középsők szintén egymástól. A niTisodik l;ibp;ír szárán, alul, semmi tüske. A negyedik 

 lábpár első végízével hosszabb az elsőnél. A fejmell oly hosszú, mint a uegyedik^lábpár szára és térde együtt- 

 véve. A r;igók hosszú serteszőrökkel. 



A fejmell csúcsosan szivalakú, oldalról tekintve egj'enes hátvonallal, a hátrésen túl hirtelenül és 

 meredeken lecsapott. A mellvért tojásdad, fényes, vörösliarna, gyéren szőrös. A rágok az első lábpár czomb- 

 jánál vékonyabbak s ugyané liibpár első végizéuel valamivel rövidebbek ; sötétvörösbarnák, hosszít, serte- 

 szerü, gyér szőrözettél. Az illlka.pcsok es az alajk sötét vorösba,rn;ik, az ebibbiek egymásfele hajltik, haránt 

 benyomással; az utólibi széles, elől elkerekitett. A tapogató vörösbarna, ezombja a tolibi Ízhez képest hatá- 

 rozottan szélesedő, végize oly hosszú, mint a térd- és száriz együttvéve. A ket első lábp;ir ezoiub es szár 

 részélieu láthatólag vastagodó; valamennyi páron a ezombok felülete két-két hosszú sértet üske vei ; a har- 

 madik és negyedik páron, a sz;irakou — alul — lairom-harom p;ir tiiske ; a másodvegiz tubb tüskével. 



A végtest keskenj', elől ívesen elvágott, oldalai majdnem prirhuzamosak ; hatul tompán csúcsos, 

 módosan kiálló, hengeres alsó-fonópárral. 



A hátsó szemsor igen módosan kihajli'i, kiizepszemei valamivel trivolabbra egymástól mintáz oldal- 

 szemektöl ; az alsó sor egyenes, középszemei az oldalszemekuel kisebbek, közös emelkedésen állva, távo- 

 labbra egymástól mint az oldalszemektől : a hátsó és alsó kiizepszemek oly derek-negj-szöget képeznek, 

 mely szélességénél nem magasabb. 



