III. TUBITELAKIAE. '1 95 HI- CSÖSZÖVÖK. 



SPEC. ^). FAJ. GNAPHOSA MOLESTA. n. sp. TA.TOS M. sciiwiekiue ü. 



(mi)lfstii rz: terlies, l^t'lU-ini'tU'ii ; ji im'L'kiilMiiliiiztftt-s iiclif^zséííó i'il.) 

 (VII. tábh.. 1711, /Í s/i-iii;'illiis, /, --f Zi'iijii, <• niriti^k.) 



-f Elöteste szeunves-vörösesliarna ; lahiii c/.umlin'szokbi'U voroses ijiiniasár^iik-viláiíosiik, ii többi 

 iz siitét vörösbarna: végteste olajzöld. 



A fejuH'lI vaskos, szívalaku, kevos szőrrel feilett ; szele meglelietöseu széles, feketés, karimás pár- 

 kányuval. A mellvert szélesen körded, világos-vörösbarna, gyéren szőrös. A rágok sötetvorösbarnák, erősek, 

 nem hosszuk, tövükkel térdszerüen kiállók, sok erős, felálló sertével rakottak. Az állkapcsok világos-vörös- 

 l)aruák, végeik kissé világosodok, az alajkkal együtt körformát alakítanak ; az alajk nyelvalakú, tövén kes- 

 kenwlil) mint a közepén, az állkaíJfsoknál söteteljlj s ezek hosszának kft ba.rmadres/'.et bőven tiüeri. A láhak 

 arányosak, elég erősek;, az első és második pár szárán, alul, a legvégének belső oldalán egy tüske; másod- 

 végizén, alul, a középtájon egy tüskepár. A harmadik es negyedik lábpár szárán cs másodvegízén. alul és 

 oldalt több hosszú tüske. A végtest módosan szőrös, hosszúkás, kissé lenyomntt. 



Az alsó szemsor bfliajlo, a luttsíi kihajln ; az alsó sor oldalszemei a közeps/iknél sokkal nagyobbak 

 s e középsőkhöz sokkal közelelibre, mint a középsők egymáshoz : a. hátsó sor középsői tojásdadok, egymás- 

 fele dűlők, hosszabliik átmerőjok nem nagj^obb ugyan e sor oldalszemeiuek az litmerőjcnel ; a hátsó sor 

 oldalszemei bőven miisfel átmerönyire a középsőiktől, e középsők kozelebl) egymáshoz mint az alsó középsők 

 szinten egymáshoz. 



A zár egy szivahiku, mélyen kivágott vájás, a kivágásnak megfelelő rész nyelvalakú, lemezszerű, 

 világos, — csúesán kissf liarnult, alatta, a kivájásban ket buzaszemalakú, hosszbenyomásu dudor látható. 



Mertekek, ? : Törzs 9 "i, ebből 



fejmell 4 d 



I lalipar S'ö « 



II i> 7-5 II 



III 1. 7 



IV „ 11 



cC Ismeretlen. (Néha kisebb, törzs: 7-5 ";'„,.) 



E faj a G. suspecta H. 0. fajhoz igen közel áll s ettől leginkább nemzöszerve által különbözik. 

 Mint májusi alakot esupán esak ket példányát gyűjtöttem Orsova körül, kövek alatt. Dr. Koch Lajos a faj 

 uj voltat megerősite. 



SPEC. 10. FA.). (íNAPHOSA OPACA. n. sp. KOMOR M. matte r. 



(o]uiCii = áruvékolt, finij-telcn ; a sziuezetiul.) 

 (VII. tálila, 171, <i szi'iii.HllAs, li i-f tajiügatúja oldalról, c utíyaiiaiinak in'iuzí'iszoi vr aliibíil, il mi') tt'k.) 



■' Előteste sötét, szennyes-sárgásbarna; láluii olajzöldek; végteste olajbarna. Kis alak. 



Fejmelle szívalakú, módosan szőrös, finom, keskeny, szélein kissé ripacsos, karimaszerű, varráuy- 

 nyal. A mellvért barmis-olajzcdd. kevés szíirrel. A rágok eléggé vaskosak, olajbarnások, karmuk kissé 

 vöröslő, tövük térdszerüen kiálló, igen kevés sertevei ellátott. Az állkapcsok az alajkhoz képest igen széle- 

 sek, evvel együtt majdnem köridomúak, tetemesen haránt benyomottak, olajzöldesek, világosak. Az alajk 

 nyelvalaku, aránylag keskeny, az állkapcsok hosszának kétharmadrészét bőven eléri. A lábak elég erősek, 

 hosszuk, vegizeik karcsuk, sz/irözetök feltűnően durva: az első pár szárán, alul a vegén egy pár, a köze- 

 pén ismét egy pár tüske, — másodvégizén, alul, egy tüskepur; a második lábpáron hasonhikepen : a ket 



