III. TUBITELAKIAE. 202 HI- CSÖSZÖVÖK. 



tekintve, a fejrész a legmagasabb s ettől a nyelecskéig a hátvonal lankásan, kissé ívesen igyekszik hátrafelé; 

 a fejrész valamivel sötétebb a mellrésznél ; az egész megfekvö finom szőrökkel oly módon borított, hogy az 

 alapszín kilátszik. A mellvert kordéd, szélein a csípők fekvésének megfelelő tetemes behorpasztásokkal, — 

 sárgásbarna. A rágok fényesek, sötét feketebarnák, hengerdedek, az első lábpár czombjánál vastagabbak, 

 kétszer oly hosszuk mint ugyané lábiiár elsödvégize, oldalról tekintve térdszerüen kiállók és kissé előre 

 irányzottak : végig gyéren álló hosszú sertékkel. Az állkajicsok hosszúk, keskenyek, közepök táján kissé 

 karcsuk. végok kifele elkerekitett, befele résüntösen elvágott ; az alajk hosszú, keskeny, párhuzamos, elől 

 ívesen elmetszett s az állkapcsok hossza két harmadrészének felel meg ; az állkapcsok és az alajk vörös- 

 barnák. A tapogató vörösessárga ; száríze alig hosszabb a térdíznél, s mind a kettő együttvéve oly hosszú 

 mint a végíz. A lábak vörösessárgák, végeik valamivel sötétebbek s a szárakon és másodvégízeken ren- 

 detlen, sötétebb foltok is láthatók ; az első pár a többinél erösebb, szárán, alul, négy öt pár erős tüske s 

 oldalán is tüskék állanak ; a második lábpár hasonlóképen ; a harmadik és negyedik lábpár gyengébb és 

 gyérebb fegyverzettel. A végtest hosszúkás, hengerded, elől hátul elkerekitett, felületén a fennérintett rajzzal ; 

 hasfelén a barna foltok tömörülnek és a légzörés és fonók között egy jíárhuzamos foltszalagot alkotnak. 

 A légzörés ket oldalán álló mellékrés párok (I. köt., I. tábl., 15, l, m), hosszúkás forradásokhoz hasonlítva s 

 a hasbör alapszínevei bírva, kevéssé feltűnők. A fonók rövidek, vörösessárgák. 



Valamennyi szem módosan opalizáló (éjjeli); az alsó sor négy szemből áll, középsőii közelebb lilla- 

 nak egymáshoz mint az oldalszemekhez, a sor behajló ; a hátsó sor ket szemből áll s e ket szem az alsó sor- 

 nak megfelelő oldalszemével egy közös emelkedésen elhelyezett, ugy. hogy az alsó sor oldalszeme oldalt-előrt- 

 a hátsó oldalt-hátra tekint: az alsó sor szemei a homlok szélétől szemátmérőnyire. 



A zár nem chitines, hanem egyszerű bőrös terese: alakja szerint négyszögletes, színe szerint barna. 



Mértékek : í Törzs 10 '";„, ebből 



fejmell 3-2 » 



I lábpár 9-5 » 



l\ ,1 8-4 » 



IT .. '.>i> ,) 



A lábak hosszaránya tehát : 1 , á, 4, 3. 



^ Előttem ismeretlen ; az ivaréretlenek színre nézve megegyeznek a nösténynyel. 



Csak a hegységből ismerem, hol a bükk tenyészvonalát is meghaladja, de a feuyőövnek csak az alját 

 tartja : a törpefenyő övéből nem ismerem. Leginkább az elálló kérget és néha a köveket választja tanyájául 

 hol sokszor igen szűk helyiségben fehér, selymes Inirkot sző, a melyben tartózkodik, s a melyben petéit is 

 őrzi. A mondottakhoz hasonló helyiségekben nem ritka. Ismerem, erdélyi részekből : a Mezőhavas (Hargita), 

 Nagy Hagymás (Csíki havasok) fenyőövéből ; továbbá Nagy tízebenből (Síü és Bergleiter gyűjtemények) ; 

 magyar részekből: Mehádiáról (Damoclet csúcsa), Alsó-Hámor (Borsod dHollós» fenyves) és Selmeczbá- 

 nyáról (Klingertarna kőhalmai). 



GF.N. 2. NEM. DYSDERA. Latr. 



(viJe ; Dystlei'oidao). 



Siiii. IMlt. l,ATi;Kii.LK «Nouv. Dict. (V Hist. Nat.» XXIV. p. l:U iml imiti. 

 Vide : Thorei.i. «On euni]i. Sjii.l.» ji. 1.57. 



Hat szem. ink;ilib íilkorbr mint sorokba állítva: az alsó két szem a tol )I)inel nagyobb es kisebb 

 nagyobli távolságra egymástól : a hátsó négy szem erősen behajló sorl)an. A rágok előre irányzottak, erős, 

 hosszú csipőkörömmel fegy vérzettek. Csak két bordás köröm a lábvégeken; a sarlóalakú, keskeny, hosszú, 

 karcsú kampó mögött rövid bordák sorakoznak. (II. köt. V. t. 120, c). Karcsú, hengerded végtestű, élénk- 

 színű alakok, melyek kövek es kérgek alatt tanyáznak. A nőstények petéiket hólyagszertí burkokban 

 eh'ejtve őrzik. 



