III. TUBITELAKIAE. 206 ni- CSÖSZÖVÖK. 



E jeles fiijiiiik egyetlen példányát Dr. Horváth Géza t. Iiiu'átomnak köszönöm, ki azt a Rákoson 

 gyüjte (jnlius). Eddig csak Syriából volt ismertetve. 



Thorkll tr (in litt.) a fajt l'elismeré s azouosntik sejté a Dysdera KoUari Dohi. fajjal ; e feltevésnek 

 azonhan Dr. L. Koon (in litt.) ellentmond s különösen kiemeli, hogy a D. Kollari Dobi. rágóiuak feliileten 

 egy éles párkány vom'd végig. 



SPEC. 4. FA.i. DYSDERA LONGITARSIS. Dobuk.\. LÁBAS F. fössige w. 



(lougitarsis ^ liosszvi lábfej ; a szervezetről.) 

 Sí/H. 18.53. X)í/.sr/(ri/ /n)í;///ínvs/.s DoELiKA «Beitr. zur Monogr. (les S]). (resolil. Dysdera.» \'erliaucll. der kk. znnl. (ies. "Wieu. 



? Elöteste HÖtét-vörösfekete. Végteste világosszürke, feliiletenek elején rendesen egy fehéres, 

 elmosódó, rövid középvonással : a fonók közvetlen környéke szintén világosodi'i. Láhai sötétes téglavörösek. 

 Rágói az elötestéhez hasonló színezet mellett hosszúk és előre irányzottak. 



A fejmell fejerésze szélesedő, elöl ívesen elvágott; mellrésze módosan szélesedő és eléggé domhoru. 

 ugy, hogy a hátvonal, oldalr(')l tekintve, a uyelecske fele kissé lecsapott: a középharázda csak közvetlenül a 

 hátsó szemek mögött feltűnő, azontúl inkább pontozott, mint mélyített; a felület gyéren és durván pon- 

 pontozva-ráiu-zolt. .K mellvert liarnásvörös, körded, szélein a csípők állásának megfelelő horpadásokkal. 

 A rágok vörösbarnák, előre irányzottak, tövüknél hengerdedek, végükön kiiposak ; haránt ránezosok ; széjjel 

 állók ; csípökörmük erős. k(innyedhaj]ásu, tövüknél valamivel hosszabb, sötétvörös. Az állkapcsok élénken 

 barnavörösek, tövük igen szélesedő, végok elég széles ki- es liefelé rézsútosan elmetszett; a tapogató beigta- 

 tatása szabadon látható s az állkapocs hossza felére esik ; az alajk az állkapocsfél végénél szélesebb, jiár- 

 huzamos, elől elmetszett. A tapogató sötétes téglavörös, szára nem hosszabb a térdnél, végíze felül tömötten 

 szőrös és sokkal rövidebb, mint a térd és szár együttvéve. A láttak sötétes téglavörösek, végökfelé csak 

 kevéssé vékonyodók, fnioman szőrösek ; a két első pár fegyvertelen ; a. ket hátsó pár szárán alul a végén két- 

 két tüske ; a negyedik pár másodvégízén szintén néhány tüske. 



A vegtest tojásdad-hengerded (terhes példányoknál hengerded, vastag), hasfele rendesen sárgás- 

 szürke; a stigmák vöröses kerettel, és szőrökkel körítve (I. köt. I. t. \^. l, m.); szembetűnők. 



A patkóalakba állított hat szem közzül, a négy hátsó egyenlő nagyságú; a két alsó valamivel 

 nagyobb ; a szemek egymástól egyenlő távolságra, mely igen csekély ; a két alsó szem közötti tér egy alsó- 

 szem átmérőnyi. 



A zár egy hártj^ás, sárgásvörös, sima terese, közepén egy kis, foltszerű behomálj'ositással. 



Mertékek : ? Törzs '.» '"/„, ebből 



fejmell 't » 



1 lábpár . 1<> " 



II » '.I « 



rágó :!• 1 " 



körme d'l « 



(Terhes állapotlian a. törzs néha i'i'";,,,.) 



^ Karcsubli (néha, alig, néha sokkal kisebb), végteste sötéteiib szürke; láliai vérvörösek; fejmelle 

 hosszabb, úgy rágói is, melyek- láthatólag ( ) szerűen egymásfele hajlók, a fejmell. mellvert és a rágok igen 

 durván pontozva-ripacsosok. A tapogató vérvöröses ; szár, térd és a nemzőrészt viselő vegize, mely nincsen 

 pikkelylyé alakítva, majdnem egyenlő hosszúságúak ; a függelékes nemzöszerv egy és egy félszer oly hosszú, 

 mint a végíz, töve nyújtott tojásdad, sárgás, rajznélkűli ; végén semmi körömmel, nyújtványa lemezszerű, 

 csavart, (mint az eke fordítója) s a legvégén egy kis viliácskát visel, mely előre irányúi. 



