III. TII]iITEI,AT!IAE. 



208 III. CSASZiiVflK. 



szem egyeiilü, az alsó kettő valamivel nagyoljb s oly távolságra egymástól, mely egy (alsó) szem átmén'lje 

 l'eleuek megfelel; az alsó szemek a homlok széletc'il alig szemátmerönyi távolságra. 

 A zár hártyás, minden kitüntetés nélküli. 



Mértékek : ? Törzs II ";„, M,ö\ 



t'ejmell 1 •< 



I láhpar 1 |-S « 



II » 10-S » 



IV .1 Il-S » 



A láhak hosszaránya tehát : 1 = l-, -2, ?>. 



^^ Karcsúbh, hosszahli Iáim ; láhfegyverzete erosehl). Fejmelle szélesebbre fejlett s a fej jobban 

 elválasztott. Tapogatója hosszú, sárgásvörös; végize nincsen jjikkelylyé átalakítva s oly hosszú, mint a 

 térdiz ; a száriz valamivel hosszabl). A nenizüresz függelekes; igen rövid uyelecsken, körtvealaku, fényes, 

 sima egyszinüen sárgás, csúcsa egy kis, karimás nyílással, melybíil egy hajlott vörösbarna körmöcske áll ki 

 s egy másik világosalili körmöt'skével, mely a nyilas széléből indul fogóíbrmáu ( ) összehajlik (lásd T. köt. 

 I. t. 7, .,). 



Mertekek : ^ Törzs !t %, ebből 



fejmell '(-"."j » 



1 liilniár in-;") ,) 



(Néha nagyobb is.) 



Nálunk a Dysderoidák legközönségesebb alakja, mely mint nyári és őszi alak nem ritkán lakott 

 helyeken is található, mint küszöbök, kövek, téglák alatt, elálló vakolatresekben stb. : de az erdőkben is 

 lehullott lomb alatt és kérgek mögött el, hol a nőstények egy selymes burokba beszőve őrzik petéiket. 

 Merész támadó, mely a legerősebb hangyafelékkel (Campanotus ligniperdus) is könnyedén elbánik. 



Mint ket liordás és egy sámja körömmel ellátott alak Harpactesnek általam ismertetett fel ; eddig 

 sok tévedésre szolgáltatott okot. 



Ismerem erdélyi részekből : Tordáról, Szász-Vesszősröl, Kolozsvárról, Oláh-Fenesröl, Mezö-Záhról, 

 Gyekéből, Görgény-Özt. -Imréről, Szebenből (tíill es Bergleiter gyűjtemények) ; magyar részekből : Dorosz- 

 lóról, Tokajból, H.-A.-Ujhelyröl, Alsó-Hámorból, Egerliöl, Selmeczbáuyáról, B. -Füredről, Budáról (Muz. gy. 

 Pávil), Mehádiáról (Muz. gy. Frivaldszky János). 



SPEC. i>. FAJ. HAEPACTES SAEVU8. n. sp. DUHOS K. wilde i:. 



(sapvus = diilins ; az életmódról.) 

 (VIII. tálilii, 174. II szeiuállás, // kaioinreudszer, c d" tajiogatója oldalról, il mérték.) 



? Elöteste füstl)arna- vöröses lehelettel: lábai vörösesfiárgák ; végteste szürke (kocsonyás kinézésű). 

 Karcsú alak. Rágói függőlegesek. 



Fejmelle szivalaku, kissé szélesedett, elkerekitett fejjel : felülete véghetetlen finoman szemcsés. 

 A mellvért vörösessárga, hosszkörded, a csípők ka,i)csolata kíiriil kivágott. A rágok kevéssel rövidebbek mint 

 az első lábpár térdíze, különben nyújtottak, heugerdedek, sötét siirgásvörösek. kevéssé szőrösek. Az állkapcsok 

 keskenyek, egyenesek; a stipes, melyhez a tapogató kapcsolódik, egészen szabadon fekszik: sárgásvörösek ; 

 az alajk hasonló szinü, keskeny, nyclvalaku. az liUkapcsok hosszának két harmadrészét eléri. A tapogató 

 sárgásvörcis, karcsú, egyenletesen, nem síírüu szőrös; végíze rövidebb mint térde és szára együttvéve. 

 A lábak eléggé hosszúk, karcsúk, egyenletesen szőrösek ; a két első pár czombjau, felül a végen, három-három 

 tüske, az első párén egymás mellett, a második párén egymásután ; a két hátsó lábpár czombján, felül 

 4 tüske ; a harmadikon a vége felé, a negyediken a töve közelében ; a harmadik lábpár térdén, felül-elöl egy 

 tüske; a két hátsó lábpiir szárán és másodvégízén, iú\\\ es oldalt töbl) tüske. A végtest hosszú, heugerded. 



