IV. TERBITELARIAK. 210 IV. FÖLDBESZÖVÖK. 



De azt láthatjuk, liD.ny a. lakhely :illandósítása, inár a csőszövöknél kezdődve, itt, a Földbeszövöknél 

 éri el tettipoutját ; s ha az átmenetekre — hár sejteleuiszerüen is — következtetni akarunk, u^y a követ- 

 kező alrendhez (Keszegjárók — Laterigradae ) kell küzeledniiuk. Bizonyos Keszegjárók, jelesen a mi Húnyó- 

 pókunk (Micrommata), főleg pedig az Európában élő Heterojioda nemnek képviselői, alakilag közelednek 

 a Földheszövök némely alakjaihoz és viszont úgy látszik, hogy a Földheszövők alrendjében a niegtelei)edett- 

 ség lassan átmegyen az egyszerühli lakásra, végre epén esak leshelyre, mi azután szinten átmenetet képezne 

 a még némileg megtelepedett Keszegjárókhoz. 



FAM. I. csALÁr.. 'rHERAPHOSOIDAE. CSr)Z(')K. minirspinnen. 



SUBFAM. I. ALCSALÁD. ATYPINAE. TORZOK, kopfspinn f, n. 



(aZUKUi = íilaktalau, eliitii, luintefí.y turzképc a iciidcs alkatnak; u fejrészrül.) 



(iF,N. 1 . NEM. ATYPüS. Latr. 



(vidc: Atypiiiac.) 



Si/ii. 1S(4. Latkrillf. «Nonv. Dict. d'Hist. Nat.» XXIV. p. 13,^. 



Viile : Thorell «Oh oiirop. Spiil.» pas- l''i5- 



Äusserer «Beitr. z. K. der Ar. Farn, der Territ. p. 15, |i;!l.) 



Thorell «Remarks» p. tiOi-. 



A fejmell fejerésze magasra kiemelkedik. Nyolez szem. A rágok töve kiszélesedett, a tapogatók e 

 kiszélesedésbe — tehát oldalt csuklódnak. Az állkapcsok oly hosszúk mint a fejmell ; térdszerüen kidagadó 

 tővel. A bordáskörmök egy sorban álló bordákkal. A végtest felületén egy nyelvalaku. bőrös térése. A szer- 

 zők szerint ásó alakok, nielyt-k lakcsöveiket végig kikárpitozzák (magam csak barangoló j)éldányt ismerek). 



SPEC. 1. FAJ. ATYPUS PICEUH. (Sulzkr.) SZURKOS TORZPAK. pech kopfspiní^e. 



(picens = s'/urt-íksziiiü.) 



Si/ii. 1776. Araiit'ii picea Sulzer «Gesch. der Ins.» p. 2.")t. 

 Vide : Thorell «Remarks» p. 415. 



(IX-dik tábla.. 203 rf fcliUrill, iiafiyitva ; 2(14 ni;.yaiianiiak tiirzso tililalrnl tekintve.) 



'" Szurokfekete. Lábai, jelesen a csipök, valamivel világosabbak. 



A fejmell elcíl szélesebb mint hátul ; fejerésze magasan kiemelkedik s e kiemelkedésen áll a kisebb, 

 kissé előrehajló dudorodás, a melyen a két nagy középszem helyezkedik el : mellrésze lelapított, közepén 

 •— szerű mely hátgodorrel, melytől a lábak felé tartó barázdák indulnak. Az egész felület szurokfényű és 

 finoman szemcsés. A mellvért pajzsalaku, gyéren s/.őrös, szelein hat sekély, de elesszélü gödörrel. A rágok 

 tövükön szerfelett kivastagodva, felülről tekintve hengereseknek, oldalról tekintve Körtvealakúak ; csipökör- 

 mük oly hosszú mint tövük; bocsapórésük öt fogat mutat, melyek közül a két hátsó a többinél nagyobb. Az 

 állkapcsok keskenyek, tovuk liívastagoilott ; az alajk szeles alapon háromszögletes, aránylag kicsiny, a mell- 



' A TeiriteUuiák geuericns liec.s/.tására nézve Ausskkii; niíhr irányiuló, .'i mint ezt TuditK.i.i, tanár is elismeri. (Lásd: 

 TuüKKi.i. «Rem. un Synonyms» p. 004.). 



