V. LATERIÜKADAE. 216 V. KESZEGJÁRÚK. 



FAMiL. T. CSALÁD. HETEROPODOIDAE. LÁBASOK, fussspinnen. 



iirsooq ■= kiiliiiibiizü, TTu'JCí =: láb; a második csaláil ellentétjére vüiiatkuzik.) 



fiEN. 1. NEM. MICROMMATA. Latr. 



(nf/.iiúi = apró, oiiin. = szem; a szemek apróságáról.) 



Sipi. ISOi. Latrkillk «Nouv. I'ict. íVHistoire NatiiroUe» XXIV, p. 135 (ad part). 

 Vide : Th íRELL «Reiiiarks ou Syu.» p. fiOfi et «On Eump. Spid.» \\. 17.5. 



Minden szemSor négy-négy szemből áll; az alsó sor könnyedén kiliajló, a liátsó könnyedén beluijló; 

 ii két sor négy középszeme egy, előre fele szükiilö trapézét alkot. Az alsó sor középszemei valamivel kisebb 

 távolságra a homlok szélétől, mint a hátsó sor középszemeitöl. Az állkapcsok egyenesek, párhuzamosak. 

 A lábak nem terülnek el egészen oldalt-laposan. Csak két bordásköröm ; alatta egy, végeiken vastagított 

 hosszú szőrökből álló ecset. Gyors élénk színű alak, mely leginkáblj a búja növényzetben tartózkodik. 

 A bordás körmök a Micr. virescens első lábán nyújtott alaknak, hírtelenül lehajló kampóval, alakjuk és 

 berendezésük szerint igen hasonlítanak egy ritka, u. n. : frizirfesühöz : a talpecset karcsú, kevéssé vasta- 

 gított szőrökből áll (lásd II. köt. V. tábl. 124. h). 



3 PKT. 1. FAJ. MICKOMMATA VffiESCENS. (C'r,.). ZÖLDELÖ HONYApAK. «rínende zwinkersp. 



(virescens r= zöldelö ; 5 ala}isziUf''i-ol,) 



üijn. 1757. Aranea virescens Clerck «Araii. Sneo.» p. 138. )( Idem ibidem: Araneus roseus p. 137 d". 



Vide: Thorell «Eemarks» p. 227. 



? Szép halavány-smaragdzöld ; a végtest felületének elején egy sötétebb, nyársalakú középcsíkk<al, 

 mely a végtest hosszának a felét eléri (borszeszben az egész állat halaványsárgává lesz.). 



A fejmell elég doml)orú, fejerésze elég széles, a mellresztől jól elválasztott, rövid szőrökkel borított; 

 a hátrés szűk; a lábak felé vezető barázdák jól láthatók; a homlok majdnem egyenesen elvágott; oldalról 

 tekintve, a hátvonal laposan íves, a hátrésen túl lehajló. A mellvért szivalakú, szélein igen sekély horpa- 

 dásokkal ; zöld. A i'ágók zöldek, vöröses csipőkörömmel, az első lábpár czombjánál nem vékonyabbak, oly 

 hosszúk, mint a lálipár elsődvégíze, gyéren szőrösek; függőlegesek. Az állkapcsok szélesek, párhuzamosak, 

 elkerekített véggel ; az alajk félkerek, az állkapcsok felehosszát nem eri el. A tapogató zöld, végize oly 

 hosszú, mint a szár a térddel együttvéve ; a czombnál nem rövidebli : vala.mennyi ízen néhány tüske. A lábak 

 hosszuk, hosszúságra es vastagságra nem igen elütök, valamennyi végízeken a talpkefe megvan ; valamennyi 

 szár és másodvégíz, alul, kevés megfekvő tüskével fegyverzett ; a bordáskörmök tökéletesen fésüalakuak, 

 számos (12?) l)ordával ; az ecset, melynek szőrei tövükön vékonyak, végükön egyszerűen vastagodok, 

 a bordás körmök végét eléri. 



A végtest csúcsosan hossztojásdad, módosan szőrös ; a fonók igen rövidek. 



Az alsó szemsor könnyedén kihajló, oldalszemei nagyobbak a középsőknél s közeiebi) állanak 

 ezekhez, mint azok egymáshoz ; a hátsó sor behajló, az alsónál hosszabb, szemei egyeulőek ; a középsők 

 kevéssel távolabbra egymástól, mint az oldalszemektől; a két sor oldalszemei közötti távolság nem nagyolib 

 annál, a mely a hátsó sor oldalszemei és középsői között létezik. Valamennyi szem fekete, apró. 



A zár egy vörösl)arnás a nyelecske felé szivszertten kimetszett ( m) terese, melyben a kimetszés és 



