V. LATERIGADAF,. 2Í9 V. KESZEG.TÁKAK. 



Legtöbbször kisebb, törzshossza 5-r5— ü '% : 1. liilipar: "J'.j, II : 1 :í, 111 : '■>■'>, IV; 8-7. 



A lábak hosszarán_ya e szerint változó. 



cf Kisebb, karcsubb, rajzai kevéssé elesek, fejmelle iiiiíjdneiii kerek. A hátsó sor közepszemei 

 közötti tér észrevebetöleg nagyobb annál, a mely köztök s az oldalszemek között létezik. A tapogató elég 

 hosszú es vaskosodó nyelű, módosan bunkós; térdén, szárán es ezombjáu egynehány tüske; szára nem, vagy 

 alig hosszal)!) a, térdnél, küls() oldalának végen egy újjszerü, karcsú, tompa, sötétszinü nyújtváuynyal, mely 

 a szár felehossz;iuál rövidebb; ii pikkely tojásdad-kanálalaku, elég domború es szőrös, barnás; nemzöszerve 

 igen csekélyen kidomborodó, s alulról tekintve egy halpikkelyhez hasonló, vorösl)arna lemezt mutat, mely 

 a pikkely üret kitölti, elöl egy keveset tátong. 



]\lertekek: nagyol.)!) hun törzse (i'rí '",„, 



fejmell •> " 



1 lál)pár Il-S )) 



kisebb d", törzs !■ » 



I lábpár 11 )) 



Nyári alak, mely a veröfenyt kedveli ; néha karókon, gyakra!)ban a fák derekán és leggyakra!j!)an 

 a fák es bokrok levelein lelapulva, lesve és lopakodva észlelhető ; roppant gyors futású, veszély idején ren- 

 desen a levelek aljára menekülve, ott egeszén lelapul. -Júniusban a nőstény rendesen az ernyők könyökeiben 

 néha !)Ogáncs liojtokban is zacskót sző, a melybe petéit lerakja s gondosan (irzi. A verőfény en játszó apró 

 legyeket lassan meglopja s hirtelenül megragadja; esését fonállal biztosítja; vakmerő támad('), uiely olykor 

 nálánál sokkal nagyolib rovarokat is legyőz. 



Ismerem, erdélyi reszek!)ől : Kolozsvárról ; magyar részekből : Doroszlóröl, Pancsováról, Orsováról, 

 Tokajból (legelök Rakamaz felé, az ott álló tölgyeken különösen nagy pedanyok), S.-A.-Ujhelyröl, az Als(')- 

 Hániorból (Borsod), Selmeczbányáról ; a nemz. Muzeum!)an : Nagyváradról (Mocsáry), Fecsvideke (í'ri- 

 valdszkv, Pável), Pest, (Frivaldszkv), Unghvár (Vidra Férd."), l)al)as (Metelka). 



SPEC. 2. FA.r, PHILODROMUS PELLAX. n. sr. CSALFA K. tri gekischi: i,. 



(]tt.'llax ;= Cbalta ; uz iijíyes rejtőzködésről.) 

 (VlII-ilik tál.la, 17(i, II szfmc.suiH.rt, /) $ záija.) 



? Előteste halavány vorösessárj^a ; láljai hahivany zöldessárgások, vegteste halavány sárgásfehér. 

 Az egész felület a lábakkal együtt, a nagyító alatt gyéren, mintegy szénporral behintett. A fej mell sziv- 

 alakú, szélesedő fejreszszel ; közepe csikformára szélesen világosodó. A mellvért szivalakii, szennyes fehér, 

 mintegy szénporral !)ehintett. A rágok s a szájszervek általában sárgásfehérek. A tapogató zöldesssái-gás, 

 igen világos, vegizen néhány sötét sertevei : végize nem hosszab!) mint térde es szára együttvéve. A lábak 

 karcsúk ; czomljjaik felületen kevés tüske, száraikon es a másodvégizeken, alul es oldalt is néhány karcsú 

 tüske. A végtest lapított, hosszúkás, hosszának közepén a legszéleseld), hátul csúcsos. 



Az alsó szemsor inkább, a hátsó kevés!:)be kihajló, a hátsó sokkal hosszabb ; a ket sor középsői egy 

 előrefele szűkülő trapézbe elhelyezettek ; az alsó oldalszemek a hátsó sor közéi^söivel egy hátrafelé szűkülő 

 trapézét alkotnak ; a hátsó sor oldalszemei valamivel kózele!)b a középsőkhöz, mint a középsők egymáshoz. 



A zár kicsin}', sötétes, hosszában egy osztólemez által ketté választva, az osztólemez felső végén 

 ket elkerekitett. picziuy nyilas, alsó végén két hosszúkás síitet dudor látható. 



