V, LATERIURADAt. 224 V. KESZEGJÁRÓK. 



oldalszemek az alsó középsőknél sokkal nagyolibak. A vegtest hátúi emelkedett, csücskos (II. k. V. 1. 127, i). 

 Talpkefe, illetőleg lapiczkás szőrökből alkotott ecset iiinesen. A bordáskörmök erősek, kampójuk köunyed 

 hajlású, bordáik elég szürüu állauak, elég hosszúk, lásd. II. köt. V. tábla, 127, c. 



f. ' 



spKC. I. FA.i. MONAESES CUNEOLUS ((". K.) ÉKELT MONAESESPÓK. keilf.írmiger m. 



(cuiii'dliis ^kis ék ; ii véytest alakjáról. I 



.s'//íí. 1838. Xi/s/iouK ciiiiiohis C. Kocii «Die Aracliuiden» IV. p. 79. i;ul jiartl. 

 Vide : 1'avesi «Cat. si.st. dei Ra^. del Cant. Ticino» p. 147. (Synoiiyinica). 



¥ Elöteste bariul, ekalaku világosabb középcsikkal. Végteste, felül szürkés fehér, oldalaiban vörös- 

 Ijarna, ugy hogy a szürkésfehér szín egy, csúcsával előre fordított ékhez hasonlít ; hasa fehéres egy végig 

 vonuló feketés középcsíkkal. Lábai sárgások, fekete pontozatokkal. 



A fejmell kicsiny, kerekded, magas; felületén kissé lelapított; fejerésze szeles, homloka menedékesen 

 előrenyúló ; a melh'ész oldalai barnák, világosabb színnel elegyesek, mintegy áttörtek ; a szemcsoporttól es 

 egész szélességét átfogva egy világosabb, széles csík indul, mely a nyelecske felé ekalakra keskenyedik; az 

 egész fej mell felületén, igen gyéren elszórva, gombocskákból indulva serteszerü szőrök áUanak. A mellvért 

 hosszkörded, fekete, kevés fehéres szőrökkel. A rágok menedékesen előre nyújtottak, rövidek és laposak ; 

 színök sárgás, tövüknél l)arnásba átmem'), kevés szőreik feketés gombokl)ól indulnak. Az állkapcsok sárgák, 

 fekete szőrözettél, tövük kivastagodott, a végok keskeny, elől elkerekített ; az alajk nyelvalakú, az állkap- 

 csok felehosszának megfelelő. A tapogató sárga, rövid, húsos, bőven szőrös, a szőrök részben feketés gom- 

 li(iklii')l indulnak, végíze oly hosszú, mint a térd és szár együttvéve. 



A lábak közül a két első pár a két hátsót hosszúságra szembetűnően felülmúlja; valamennyi 

 halvány sárga, fekete szőrözettél, mely fekete gömbökből indul s ennélfogva a lábak feketetarkák ; a tüskék 

 foltszerű nagyobb gömbokliol erednek. A czombok elől és felül, a szárak alul gyéren tüskések. 



A végtest sajátságos alakú, elől sokkal keskenyebb mint hátúi, és hátul sokkal magasabb mint elől, 

 a hát végén csücsökbe végződik s a csücsök és fonók között függőleges ; színezete kissé változékony ; felülete 

 mindig szürkésfehér elmosódó tiszta fehér néha rajzszerü vegyülettel; oldalai néha szélesen vörös-barnák, 

 néha s felületnél sötétebb szürkék ; a felület fehér helyei mindig az ingödröket vagy a szőrök tövét kerítik. 

 A has fehéres, állandóan egy feketés, széles, nem épen éles szelü közéíjcsikkal. 



Mind a két sor oldalszemei egyenként igen tetemes, felgömb vagy hosszúkás emelkedéseken álla- 

 nak. Az alsó sor majdnem egyenes (kihajlásra hajlandó.), igen kicsiny középsői nem állanak távolabbra egy- 

 mástól mint a háromszor nagyobli oldalszemektc'il. A hátsó sor kihajló, középsői kisebbek az oldalszemeknél 

 s kevéssel nagyobbak az alsó középsciknél, közelebb állanak egymáshoz mint soruk oldalszemeihez. A hátsó 

 sor hosszabb az alsónál ; a két sor oldalszeme oly távolságra egymástól, mint az alsó a hátsó középsőkhöz. 



A zár egy majdnem négyszögletes, barna, bőrös terese, igen sekély (/\ szerű sculpturával. 



Mertekek : ¥ Torzs 7-'> %, ehhol 



fejmell 2 » 



I lábpár S 1) 



II « 7-2 1. 



III » i » 



IV .) 4-;l .. 



d" Sokkal kisebb, karcsubl^; végteste, oldalról tekintve, majdnem piirhuzamos, hátul csücskos 

 ugyan, de nem magasabb mint elöl. Színe a nőstényével azonos. Homloka meredekebb, rágói függőle- 

 gesek. A tapogató sárga, rövid, száríze a térdml r(Jvidebb, külső oldalának a végén egy fekete, ki- és hátra- 



