V. LATERIGRADAE. 226 V. KESZEGJÁEÓK. 



A végtest háromszögletes, keskeny végével előrefelé áll, színe néha csontsárgás, csontfeher, néhii 

 oldalaillan rózsaszínes, lapos felületen hasonló színű haránt csíkokkal, melyet közül egy szélesehb a két 

 hátcsücsköt összeköti, a végtest elején egy küpalakú rozsaszín folt ; az utóbbi változatnál a láb gyürüzete is 

 rózsaszínes. 



Az alsó szemsor igen apró szemei kihajló sorban, a középsők sokkal közelebb egymáshoz mint az 

 oldalszemekhez, melyek már a csücskök derekán állanak. Az alsó sor igen módosan kihajló, középszemei a 

 ket csücsök közötti völgybe esnek s távolabb állanak egyiuástól. mint a csücskök csücsa alatt fekvő oldalsze- 

 mektöl, szemei apr(')k. Az alsó közejiszemek távolabbra esnek a iKuiilok szélétől mint a- hátsó középsőktől, a 

 hátsó középsők valamivel t;ivolalilira egymástól mint az alsó középsőktől. 



A zár egy sárga, fényes, gyantaszertt, kiemelkedő köldök, két oldalt pontszerű fekete nyilassal ("ö) 



Mertekek : ? Törzs II %„, ebből 



fejmell 3-") » 



I lábpár \'.\ II 



II » 13-H I. 



III I) .5-5 I) 



IV I) Oti I) 



d Aránytalanul kicsiny. Első két lábpárja töven sárga, lábszárától kezdve végig feketebarna^ (csiz- 

 más), valamennyi lába fegyvertelen. A végtest lapos, gyanta sárga tetemesen csücskös. A fejmell barnás, 

 hátán világosodó, a fejcsücskök éle csontfehér vagy sárga. A tapogató rövidke, Inmkós, sárga ; térd és szár- 

 ize egyenlő, rövid; pikkelye tetemes, kanálalakn, módosan szőrös. Alulról tekintve a szár hosszában barna 

 fogacsok láthatók. A nemzörész, alulról tekintve lapos, lencse alaku, liania. a. kanál iirét egeszén kitöltő gyűjtő. 



Mértékek: f Torzs .i-:-! '",,„ ebbül 



fejmell 1-5 i> 



I lábpár 7-() » 



IV » ±'i. » 



E sajátságos külsejű faj, mint nyári jelenség nem ejipen gyakori, de nem is ritka. Rózsaszínes válto- 

 zatai (= diadema C. Kooh Görögországból) leginkább a virágzó lóherén, a fehérek ernyős növényeken 

 (Sambucus ebulus, Chaerophyllum) találhatók, hol a virágokba illetőleg virágok alá rejtőzve hosszú előlábait 

 a virág felibe tartja s a virágon megtelepedő rovarokat átkarolja. Néha egy-egy fűszál csúcsára mászva kitárja 

 karjait, s várja, míg vajainely rovar virágnak nézi s karjai köze telepedik. Egyebekre nézve lásd «életmód» 

 szakasza «alak es színezet» alatt. 



Ismerem, erdélyi részekből: Kolozsvárról, Mező-Záhról es Szebenből (Sill gyűjtemény; magyar 

 részekből: Doroszlóról, Orsováról, Pécs vidékéről (Muz. gy. Friwaldszky), Budáról (Muz. gy. Pavel), Pestről 

 (Muz. gy. Friwaldszky). 



GEN. 3. NEM. MISUMENA. Latr. 



{iuaO!Jji.S'JOi = a gyűlölt ; taláu az álnuk életmódról.) 



Syn. IS04. Latreille «Nouv. Dict. J'Hist. Nat.» XXIV, p. 315 (ail part). 

 Viile : Thobell «On eiirop. Sjiiil.» p. 183. 



A homlok és a rágok majdnem függőlegesek ; az alsó szemsor középsői nem álliinak távolabbra, 

 a homlok szelétől mint a hátsó középsőiktől. A hátsó szemsor oldalszemei nem vagy alig nagyobbak aköze]!- 

 Böknel. A középszernek trapézben állanak. Az alsó szemsor erősen, a hátsó könnyeden kihajló, az alsó oldal- 

 szemek a középsőknél nem vagy kevéssel nagyobbak. 



A bordáskörmök a. Misumena, vatia elsíi labparjan íves liajlasuaK, husszu-kauipusak. kevés bordá- 

 juk közül az elsők erősebbek. 



