V. I.ATERIGRADAIC. 234 V. KESZEGJÁRÖK. 



a mely a tüskék között rendesen elterül : a niásodvétíizén. alól. hat pár tüske; a második lálipár szárán és 

 végízén, alul úgy mint az első páron. 



A rágok barnássárgak, tövüknél nem egeszén kétszer oly szelesek mint vé:ököu. Az állkapcsok 

 keskenyek, összehajtok, barnássárgások : az alajk valamivel sötétebb, a/, ;illkapesok hossza két harmadának 

 megfeleL A tapogató harnássárga, felületén sok, tüskeszeríi sertével ink;ihli fegyverzett mint fedett, végize 

 rövidéi)!) mint a. térd és szár együtvéve. 



Merti^kek : ? Torzs 1 í >>% obl)ÖI 



íejmell i » 



1 liilip;ir I - " 



H ,) 11-5 .) 



11! .. H .) 



IV » '•» » 



^ Kisebl), karcsúbb; a törzs cserbarna alapszínnel. A fejmell szélesre fejlett, közepén egy széles, 

 világos sárgásvöröses szalaggal, mely a uyelecske felöl világosabb, közepén villaszei'űen behasított : a hátsó 

 sor középszemei között s tehát a középszalagban két barnás hosszvouás látható. A végtest, felülrr)! tekintve, 

 egy finom, sárgásfehér, de egyenetlen szegélyt mutat, fűrészfogas rajza csak vázlatosan tűnik el(). Valamennyi 

 lábczomb és térd barnás, az utóbbi ízek azonban világosabbak ; a két első lábpár többi íze barnássárga, 

 egyszínű, a harmadik és negyedik lábpár többi íze barnássárga, minden íz végén egy barna gyűrű. A tapo- 

 gató kurta ; térdíze elkerekitett, vastagságánál nem hosszabb ; száríze vastagságánál rövidebb, külső olda- 

 lának a végén egy hüvelykujjszerü nyujtvánnyal, mely a pikkelyhez illeszkedik, — alul egy karajszerü, elö- 

 élén egyenesen elmetszett nyujtványnyal ; a pikkely szélesen kanálalakú, nemzöszerve egy lencsealakú, fino- 

 man barnán szegélyzett gyűjtőből áll, melyből (old.alról tekintve) két, majdnem egyenlő vastagságú nyújt- 

 vány emelkedik, e nyujtványpár, egymásfelé hajolva végeivel, érintkezik, a hátulfelől álló nyíijtvány kevésbbé 

 hajlott. 



Mértekeli : ? Törzs (', «'j,, el,l,ől 



fejmell •{ » 



I lálipár \'l » 



11 .. n-:. .. 



Ili )l S n 



IV )) s-r. i> 



Mint nyári alakot, leginkál)!) Ixilíros helyekről ismerem, erdélyi részekből Kolozsvárról es Mező- 

 Záhról ; magyar részekből Alsó-Dabasról (Muz. gy. Metelka F.). 



spKo. <■<. FA.). XYSTICUS CRISTATUS. (Vl.). TARAJOS K. kamm s. 



(ci-i«tiitna = tarajjal ellátott; a fi'j)Ps?.i'H álló seiték)i')l.) 



.S'//)í. 17r)7. Ariinruíi rri.iliiliis Clerck «Ar. Suec.» p. l:i6. 

 ViaH:THonKi,i. «UcíDMi-kx» iiaR. "2^6. 



? Előteste l)arnás, maga.s, a, hátgödörtr)! kezd\'e a, nyelecskere lecsapott ; fehilete lemezszerűén 

 lapos, barnás ékkel, mely élével hátrafelé néz s a uyelecskétől jövő fehéres, villásan oszló szár által szegé- 

 lyeztetik ; szélességénél nem hosszabb. A végtest szélességénél alig hosszabb oldalai barnássárgák vagy 

 sái'gás szennyesfehérek, lapja elesén határolt, barnás vagy szürkésl)arna, középsávja világos, széles, éles kör- 

 rajzú s rendesen minden olilalon li;ir()iii-li;irom visszhoi'og vagy fűrészfogszerű ágat bocsát a hátlap szélei 

 felé. A lál)afi l)a,rnássárgák, a ket ii;itulsó rendesen nemi liarna pettyegetéssel. 



