V. LAIEEIGRADAE. 235 V. KESZEGJÁEÓK. 



A zár kissé köldokszerüen emelkedett, vörösessárga, néha barnás, két kordéd nyilassal, melyek egy 

 szeles, a köldök sikjába felemelt, lapos )( szerű lemez által elválasztatnak. Az elválasztó lemez hátul horgony 

 vagy megfordított j^ formára elágazik. Az alsó szemsor igen kevese kihajbi, oldalszemei u középsőknél bőven 

 kétszer nagyobbak; a középsőktől keveselib mint ket átmerönyi távolságra, esnek, a középsők ennél sokkal 

 távolabbra egymástol s egyszersmind távolablira egymástól mint a homlok szelétől. A hátsó sor kihajló, 

 oldalszemei a középsőknél határozottan nagyobbak, szemei egymás között egyenlő távolságra, mely nem kiseljb 

 aunál, a mely az alsó középsők között elterjed. A ket sor oldalszemei tetemes dudorokou állanak ; a két sor 

 középsői oly deréknégyszöget alkotnak, mely magasságánál valamivel szélesel)!). A homlok szélen hat serte, 

 az alsó középszernek alatt egy serte a kellő középen : az oldalszemek alatt minden oldalon két-ket serte. 



A lábak fegyverzete, jelesen az első páré, igen változó ; néha ugyanannál a példánynál a ballábszá- 

 rou, alul négy, a jobblábon ö pár és még egy páratlan tüske, a másodvéglzén öt-öt pár tüske ; a második 

 lábpár szárain, alul, négy-négy pár, a másodvégizen szinten négy pár tüske; a harmadik labp;h- szárán, 

 alul, két pár és egy tüske, a negyediken ugyanott 2 — ".i tüske. A rági'di laposkások : elöh'ől tekintve, tövii- 

 kön kétszer oly szélesek mint végokon, barnássárgak, gyéren áUó fekete sertékkel. Az állkapcsok keskenyek, 

 osszeliajlók sárgások, az alajk tölilmyire sötétebi), az állkapcsok hosszának két harmadrészét eléri. A tapo- 

 gatók barnássárgák, végizük felül tuskés-szőrös s kevéssel rövidebb mint a térd es szár együttvéve. 



:\Iei-tckek : ^ Törzs 7-'> '"„„ rbbol 



fejmell -J-íl )- 



I lábpai- '■> 



11 » S » 



III )) •")••") 1) 



TV I) i;-i' « 



■-^ Kisebb, karcsúbb. Sötétbarna alapsznniei, melyen a nőstény rajzai sárgásfehér korvonalozás 

 által jeiolvek. A ket elsíi lal)pár ezomlija es térde vorosliarna. a toblii része barnássárga, a ket Iiatsí) lábpar 

 barnássái'ga, vörösbarna, elmosódó foltokkal. A tapogat(') barnássárga nyelű, pikkelye valamivel sötétebi), 

 szára a térdnél sokkal rövidebb, küloldala vegén egy rövid, erős tövisbe végződik, alul egy kurta, széles, 

 laiiiczkásnyiijtványt bocsát ; a nemzőszerv, a pikkely lielső oldaláról tekintve, egy széles alapú, előre kanyargó 

 éles fogat nuitat, melylyel szemközt egy T szerű, karcsú nyujtvany bíthati). 



Mertekek: / Torzs -i-.'i >";,„ ebből 



fejmell -•! I) 



I labpar '.» « 



IV .) ö-i » 



Mint tavaszi es nyári alak a X. Kochiival úgy tartózkodásra mint életmódra nézve megegyezik; 

 mint leghajóst ritkábban eszleltem. Ismerem : erdélyi részekből : Kolozsvárról, Mező-Záhról, Meg.ygyesről es 

 Szász-Vesszösről ; magyar részekből : Doroszlóról, Palánkáról, Orsováról, Tokajból, Rakamazról, Selmecz- 

 bányáról, Nagy-Váradról (Muz. gy. Mocsáry), Pécs vidékéről (Muz. gy. Friwaldszky es Pável), Unghvárról 

 (Vidra Férd.). 



SPEC. .3. FA.T. XYSTICUS KOCHU. Thor. KOCH K. kochs =. 



(Pr. KorH Lä.ios kitűnő nemet ArnneoloKUS tiszteletére.) 

 Syii. 1871. XysticKS Kochii Thhkell «Reuiarks» p 241. 



? Sárgásszürke ; a fejmell oldalai sötétebbek. A fejmell a hátgödörti'il kezdve a nyelecskefelé mere- 

 deken lecsapott. A végtest lapos, hátsó felelien oly szeles a milyen hosszú, előrefelé módosan keskenyedő, 

 oldalaiban sárgásszürke, hátlapja szürkésl>arna. e lapban egy szeles, jól 1,-itliató sárgásszürke, széles középsáv, 



313 ■ 



