V. LATEi;TOR,\r)\K. 243 ^'^ kkszeiuárAk. 



kurta, en'is fekete tüskék ; a végtest elejének az ele szinten tüskés. A lábak rendkívül vaskosak, aránylag 

 riividek, sok kurta, fekete tüskével fegyverzettek. 



Az elötest sötét, világosai ib barna es fehéres szinvegyületet, mintegy finom márványozást mutat. 



Az oldalszemek dudorai elöfelökön i-sontfelierek (éles szem nagyítás nélkül is kiveheti) : a közep- 

 szemektöl a hát közepéig egy elmosódó finom liarna vonás (leginkább borszeszben) látható, melynek hátsó 

 végétől ismét egy horgonyszerüen az oldalszemek felé kanyarodó vonás követhető. 



A végtest hasonltian márványozott, de visszhorgos középrajza, mely némileg világos, kivehető, 

 széles, minden oldalon megkülönböztethető három visszhoroggal. A háton (it ingödör látható ; négy páros 

 és egy a végtest elején. 



A végtest oldalai es hasfele sürü. az utól)bi haránt ránczokkal borítottak. 



A lábbak szintén márványozottak, a végízek világosodok. 



A zár egy kis sárgás, lapos, köldcikszerü terese közepén egy jelentéktelen benyomással. 



Az alsó szemsor kihajló, középszemei sokkal közelebb a homlok széléhez mint a hátsó középsze- 

 mekhez, oldalszemei a középsőknél kétszer nagyobbak, a középsők távolabb egymástól, mint az oldalsze- 

 mektöl. A hátsó sor kihajléi. oldalszemei nagyobbak a középsőknél, az alsó sor oldalszemeinel ellenben 

 sokkal kisebbek, e (hátsói sor négy szeme egymás között egyenlő távolságra. A ket sor középszemei oly 

 dereknegyszöget alkotnak, mely szélességénél nem magasabb. 



Az első lábpár szára, alul, négy pár erős, kurta tüskével, masodvegize, alul négy pár hasonló tüs- 

 kevei. A többi labpár ugyanazokon az izeken szintén tüskés. 



A rágok vaskosak, a, lm iilok magasságánál nem hosszabl)ak, márványozottak, rípacsosok, sok 

 erős sertetüskével borítottak. A tapogat(i márványozott, ripaosos, sok sertevei fedett: vegize oly hosszú mint 

 a térd és szár együttvéve. 



Mertekek : ? Törzs 7 '"/„, ebbr.l 



fejmell 'l- » 



1 hUipar II » 



IV .1 S II 



d" Előttem ismeretlen. 



Mint késő őszi alakot csak egy ? példány után ismerem, e nőstényt Erdélyben, Szász-Vesző- 

 sön találtam. 



A X. rohustus Hahn és X. fucatus Walck azonossága íuég kétes (lásd Thorell : «Rem. on Syn.» 

 p. rj35.), azért tettem kérdésbe az utóbbi nevet: az eldöntéshez egy példány alapján hozzájárulnom 

 nem lehet. 



SPEC. 11. KA.i. XYSTICUS ACEKBUtí. Thor. KOMOE K. ih steke sch. 



(ncerlius = triiji. iliiivii, kmnor; valüsziuűleg a szíuczetnil) 

 Si/ii. 1,S71. X. iiiu'r/iiix Th(ihet,l «Kemaiks» ji. 2.'17. 



? A X. robustus (Hahn) alaktársa,, úv sokkal kevésbe zömök, más idomú zárral es másnemű szem- 

 állással. (Fejmell hossza, szélessége legfeljelib 2-8 '"/,„). 



Komor színezetű. Fejmelle sötétbarna, csoutsárgás színve.gj'ülettelanyelecske fel öl egy fehéres sáv-folt 

 nyoraiil a mellrész közepe tájáig, hol n/ szerűen kivágott ; a melkész oldalai sötétbarnák ; a fejrész éle az 

 alsó szemsor hosszában csontfeheres. Az egész fejmell felülete sok, nem éppen erős, karcsú sertékkel fedett. 

 A végtest kerekded, terjedelmes, elöl kevéssé keskenyebb, barnaszürke vegyülettel, néha a szürke szín az 

 m-alkodó ; hátlapjának színezete elfolyó, középrajza elmosódott, s oldalágai gyakran csak feketés harántvo- 

 nások által némileg jelölve. A has szürkés, vagy barnás. A lábak sötétbarnák : a két hátsó pár szára és térde, 

 felül, csontfeheres hosszcsíkkal. A zár egy sárgásvörös, vagy vörösbarna, módosan emelkedő gyűrű, mely a 



31' 



