XI. CITIGEADAE. 253 VI. FUTÓK. 



Az alsó szemsor egyeues, szemei aprók, eyyenlöek, egyforma távolságra egymás között, a homlok 

 s; életül egy szemátmérőnél távolablira állanak, a sor a közép sornál r()vi(lelili. A középsor két szeme nagy 

 bőven szemátmérönyire egymástól, felátnierönyire az alsó sor szélsőitől ; a hátsó sor két szeme alig vagv 

 nem kisebb a középsőnél s körülbelől uuisírlszer távolabbi-a áll egymástól mint a középsor szemeitől, a, 

 melyekkel egy előrefele szűkübi trapézét alkot. 



A zár egy hosszúkás térése, hosszúkás kivájásában egy középlemezzel, mely a legzőr(?s felé egy 

 haránt lemezbe ütközik, a melylyel egy igen jól kivehető i szerű alakot képez. 



Mertékek : ? Törzs (terhesen) 7 "^„, ebből 



fejmell :! <i 



I lál>pár S I) 



II I) S II 



III II ,S II 



IV II I rí-.'. II 



Petebm'ka lencsealakú, szürkés. 4 "'j„ átmérőjű. 



'^ Kicsiny, karcsú ; színezete a nőstényétől elütő. Fekete : a fejmell közepén egy, a hátsó szemsor 

 szelességének megfelelő, az egész előtesten végig vonuló fehér cgik, mely a végtestre átmenve, azon is végig 

 tart : a végtest oldalai sziu-késbe átmenők. A lábak czombjai barna vagy barnás-fekete tíikkel s csak végok 

 felé világosodnak; a tölibi iz vöröses- vagy szalmasfirga, a végek rendkívül finomak. A tapogati'i b;irnafekete, 

 a pikkely domborodása vöröses vagy csontsárga. A szár a térdnél sokkal hosszabb, vaskos, bozontosán szőrös ; 

 a pikkely csúcsos, felületen módosan, csúcsa alatt bozontosán szőrös, nemzőszerve, oldalról tekintve, egv 

 előre irányzott, kissé leihajló, karcsú tüskét visel. 



Mertekek: ^' Törzs 4-7 '";,„ fbbol 



fejmell d'- » 



I labjiar '.1-5 n 



IV labpár 11-5 I. 



Tavaszi alak, mely különösen a vigályos erdők, liokros helyek talaját, a gyalogutakat, de a mezőt 

 is kedveli, rendesen roppant mennyisegbt-n fordul elő s tetemesen hozzájárul annak a selymes fénynek a 

 létesítéséhez, a mely a tisztások fiivet boiítja. A him roppant gyors futó, néha ugrálva menekül. 



Ismerem, erdélyi reszekl)öl : Kolozsvárról es Mező-Záhról ; magyar részekliől : Dnroszbiréil, Apatinból 

 és Orsó várói. Hegyi alaknak eddig nem tapasztaltam. 



fPEC, 4. VAJ. LYCOfíA MOKTICOLA. (Cl.). HEGYI F. berg w. 



(moutirula = liéKveii lukó . a taitózkriilániól.l 



Si/ii. 17.j7. Annitii.-< iiionliculiis C'lerck ».^rau. í^uiit.» p, 91. 

 Yi'!c ; Th'irkll «Kem.irks» pag. 28-"). 



5 A Lyeosa lugubris rokon alakja, ettől leginkább uemzöszerve által megkulomböztetve. 



A fejmell barnás, közepén egy keskeny világos csíkkal, szelein hasonló szegélylyel ; a közepcsik a 

 végtest elején is folytatí'xlik, melynek altahinos szmezete barnás, szürkés sok fehérrel elegyes, megfekvő 

 szőrözetű ; a has szennyesfeher. A lábak agyagsárgások, sok barna folttal. 



A fejmell hosszúkás-szívalakú, magas ; a fej, elölről tekintve, majdnem négyszögletes, alig pofásodó, 

 alsó feleben sárgás arczot mutat, a közepszemsor két szeme között tetemes üstök látható. 



A mellvert barna, világos szőrözettél. A rágok töve agyagsárga, végok elmosóiha bainubi; szöro- 

 zetük, gyéren állva, sárgás, barnással elegyes ; hosszúságuk megfelel az első lábpár végizeuek, e láb czomb- 

 jánál alig vékonyabbak. Az állkapcsok vörösessárgák, szélesek, elkerekíteitek, az alajk csúcsos, és sötétebb, 



A tapogató vörösessárga, kevés barna folttal, felülete kevés tüskével ; végize valamivel rövidebb 

 mint a térd és szár együttvéve. 



