VI. CITIGEADAE. 263 VI. FÜTftK. 



A végtest tojásdad, finom, vciroslö es fenvlö szőrrel barnásán elegyítve. 



Az alsó Hzemsor netíy apró szeme alig bebajló sorban, tólibre, mint szemátmerönyire egyuuistól s 

 közelebb a közéjisorboz mint a bomlok szélébez. A középsor ket i-zeme nagy, szemátmerönyire egynuistól. 

 A hátsó sor ket szeme a közejisönel valamivel kisebb, kevéssel távolablira egymástól mint a közepsortdl, 



A zár egv nem bemélyedö, sik, barna, ti-rese, melynek kozcix'n egy ketti'is. vékony borda fut, nu'iy- 

 nek szárai a légzörés szelén ji>bbra balra, szetbajnlnak ( .^V ). 



Mértekek: 4' T(ir/,s i li'glia.uyubbl M '",;„ ebliol 



lejlllell Cl 11 



I lab[i;ir 1 •">••") II 



II 11 1 l'-.-. II 



III .1 l:!-:í II 



1\' InliiKír I!) .1 



(E példánynál egy lielyrepdtolt 111 liib '.t %). 



Mas peldiiny : 1 bibpar I7-.") ";„, 



II I. l.")-7 II 



III •. I.")-:! II 



IV .. '1\-1 » 



Peteburka majdnem goiubolyű. szürke. íl '"/„, átmérőjű. 



j" Karcsúbb, kisebb. Előtesten az oldalszegely is élesrajzu, a vegtest felülete elején A szertt fehéres 

 rajz. Lábai uem foltosak. Az egész has fekete. A tapogató hosszú, száríze nem hosszaid) a térdnél, ueni 

 vastagodott ; a czomb, térd és szár egyszínűén világos vörösbarnák: a ezomb feliilete elején, harántsorban 

 négy kurta tüske es meg egy (? — példányom egyik tapogat(íján J, a másikon 2 tüske) karcsú tüske ; pik- 

 kelye sötétbarna., liőven kurta-szörös, csucsosaii kanálalaku : nemzőszerve egy többszörösen behdrpasz- 

 tott, sötétbarna gyűjtőből áll, a. melyhez illeszkedve egy világosaid), resüntösen előre és befele irányozott 

 lemez látható ; aluh'ól és oldalt tekintve, a gyiijtö szélén még egy nehezen észrevehető, sötét, vaskos köröm 

 is látható. 



Mertekek: f Torzs 11 ■"'/,„ ebből 



fejmell ti d 



I lábpar l(r'l » 



IV .) IS-S II 



Ifjú korában a színezet vilagosabli, a lábak gyűrűsen foltosak. Helyenként leggyakoribb Tarentu- 

 láink közé tartozik, s úgy látszik, hogy az elöhegységet és itt a meszes helyeket kedveli leginkább. Rendesen 

 kövek alatt Imjkál s gyakran laposan felfekvő kövek alá barlangot váj, a melyben a nőstény pelezacskójáva.l 

 tartózkodik. Verőfényes napokon a petelmrkot a nap sugarának is kiteszi. 



Ismerem az Alsó-Hámorbiil. kulnuosen ;i «Hollós« nevű fenyves kornyékéről, hul mint nyári alak 

 nem ritka. Egy iijn példány a magyar nemz. Múzeumban, gyűjtötte Pável János Budán. Egy példány liirto- 

 komban Szász-Vesszősről Erdélyben (Kis-Kidaillőmegye). 



SPEC. .3. FAJ. TARENTULA iSOLITARlA. n. sp. REMETE T. kinsiedleh t. 



(solitaria := magános, cgyedülvaló ; a tartózkodásról,) 

 (VlII-ik tábla, 1S:^, ,/ ízemállás, fi ;i J zárja, <• mérték.) 



? Földbarna. Előtesten egy a uyelecske felett keskenyen induló, a hatres lajan szélesedő, fakó 

 közepcsik, mely a szemtercsen es a pofákon is elterjed ; szélein szeles, fakó szegély, mely belölfelől tetemesen 

 csipkézett szélű ; a végtest sok vörhenyes szőrrel elegyítve, barna ; hasa földszürke ; lábai sárgás földszürkék, 

 a czombok felülete és oldala barnán, elmosódva felhőzött (a borszeszbeii barna foltos). A rágok töve sárgás 

 földszürke, vege liarnulii. 



