VI. C'ITlaRAPAE. 2G5 VI. KUTl'iK. 



párok tfi'dein csak tapinti) ször(")k állanak, ^'alalnl■llllyi pár i-zoiulija rfliiletni tcilili 1 7- '.h tiiskc. Az clsö 

 ket páron a talpkefe a ni:isi)ilvegizre is iitmeiiyen. 



Az alsó szenisor ki)zepen, a liomlok szele és kozepszeinsor között, iKeii kíhinvedén l)eliajló. kíizép- 

 szemei a szélsőknél láthat(Jla,tí nagyolibak s átmérőjüknek megfelelő távolságra esnek a homlok szelétől. 

 A közéjjsor két szeme igen nagv, nem egészen szeniátmerönyire egymástól. A hátsó sor két szeme a közép- 

 sőnél valamivel kiselih s valamivel távolalihra egymástól mint a kozépsortól. 



A zár ket oldalt feketés szőrhe foglalva ; tércseje liarmis vörös s egy elkerekített szegletü hiirom- 

 szöget alkot, mely taljiával a légzőrés, csúcsával a nyelecske felé áll, e háromszögben egy tinóm közép- 

 hosszlemez két oklalán ^^ s/.erüeu szétágazó, szeles mellékleuiezek láthatók. A középlemez a talplemezzel 

 J, szerű alakot alkot. 



:\rertekek : í Törzs 11 "% ehhől 



fejmell .")■:! » 



I láhpár 1 í- 



II » 13- » 



III » .!:>•.").) 



I\ « 1 7'') lí 



i Nem kiselili, valamivel karesuhh. a nőstényéhez hasonló színezettel és rajzzal. Tapogatója elég 

 hosszú, karcsú, czomhja a nőstényéhez hasonló fegyverzettel; szfira oly liosszu mint tii'de. elég szöri'is ; pik- 

 kelye sötétedő, csucsosan kanál alakú, csúcsa alatt gazdagon, hozontosan szőrös; nemzíiszerve, alulról 

 tekintve, egy sárgásvörös gyűjtőt mutat, a melyre — a külső szélről indulva — egy hegyes, fogalaku, szeles, 

 egybordás (^) sötét karéj reáborul. 



Mertekek : V Torzs 11 '«/,„ chliöl 



fejuiell .")•.") 11 



I lábpár 17 I) 



l\ ,, líO-rj .) 



Mint nyári alakot csak kevés példány után ismerem, melyeket kopár talajon futva találtara. Thorell 

 tanár csak a nőstényeket irta le, s igy a S itt először van ismertetve. 



Találtam Erdélyben; Szász-Yesszősön ( J ) : Magyarországon; S.-A.-l^jhelyen { -^ ) peteburokkal, 

 mely felier, 7"'f,„ iituiér/ijü, Komjatibul dr. Hor\ath (iczi ur szerzett egy ^', Budáról egy ^", a magyar nemz. 

 Múzeum gyűjteményében (1'ávkl). 



sPKc. ,'j. F.\.i. TARENTULA EK'HWALDII. Thoi:. EK'HWALI) T. kicuwalds t. 



(Kicliwiild híres (imsz természutlmvár tis7.ti'li'ti''rf.) 

 Si/ii. 1875. Tiirciifiilii EiríiiitulJii Tmukkll «Verz. süilvuss. Spinnen» \\. K>. et «Deser. uf sev. Enrop. unil N. AtV. Spiil.» Ibí. 



? Barnásszürke. Az előtesten egy, a nyelecsketől induló, világosodó, szeles hosszcsik, mely a sze- 

 mek felé szélesedve, ezeket két felől körülfogja, a fejrész oldalára is kiterjed, s itt a hasonló szinü, széles 

 oldalszegélylyel egyesül ; a középcsik és oldalszegély közötti tér barnás, a hátrés tájából induló, küllősze- 

 rüen elrendezett barázdák által osztott. A végtest feliiletének elején, közepén egy bársonyfekete lándsaalakú 

 hosszfolt, világosabb szegélylyel, e mögött ket sorlian feketevei határolt szürkés folt<K-skák ipávaszemsze- 

 rüek), melyek elmosódó haránt vonalak által egymással összekötvek. A has barnasfekete. A lábak barnás- 

 szürkék ; czombjaik belső félőkön (áttetszésre vizsgálva) elmosódó, kevés barnás hosszfolttal. 



A fejmell nyújtott, eléggé magas; oldalról tekintve, a hátvoual a szemtércsén kissé lekonyult, a 

 nyelecske fele majdnem egyenletesen, ívesen leszálló. A mellvert tömötten szürkés szői'ü, gyéren lelalln 



HERilAS UTTÚ : SIAüVAltORSZÁG PÓK-FArNÁJA. III. dTTíi HERMÁN : I'NGARSä SPISSFNrAT'NA. III. '^^ 



