VI. CITIORADAK. 272 VI. FOTÓK. 



alig röviílebliek, czonilijánál nem vékonyai ibalí. Az állkapcsok vörössái'gák, szélesek, elöl elkerekltettek, a 

 sötétebb, liosszhároiuszögü alajk felett meglehetősen összebajlók. A tapogató agyagsárga, baraa foltokkal, 

 melyek különösen a czombrészen tetemesebbek; az izek felületen, a gazdag szőrözet között, néhány tüske, 

 a végíz oly hosszú mint a szár. 



A lábak hosszuk, ka,)'i_'suk, vékonyodó végekkeh 



Az első lábpár czoinbján, felül a végén, néhány rövid, ezek mögött egj'másután álló két hosszú 

 tüske; szárán, alul és elöl, egy pár rövidebb, e mögött két pár niegfekvő, meglehetősen hosszú tüske; másod- 

 végízén hasonlóképen. A harmadik és negyedik lábpár szára és másodvégize felül is tüskés. Valamennyi 

 czomli felülete végén rövidebb tüskék, ezek mögött ket-ket egymásután álló hosszú tüske. A két első pár 

 szára és a másodvégizéu ; felül, 1 — ú tapintó szőr; a térd csúcsán egy tapintó szőr; a harmadik és negye- 

 dik lálipár térde csúcsán egy erős tiiske. 



Az alsó szemsor egyenes, a középső sornál rövidebb középső ; két szeme a szélső kettőnél nagyobb 

 s a homlok szelétől majdnem két átmérönyire elhelyezett. A középsor két szeme nagy, az alsó sor oldal- 

 szemeitől bőven felátmérőnyire állva, egymástól bőven egy szeuiátmerőnyire esik. A hátsó sor két szeme 

 kisebb a közép sor szemeinél, az alsó sor középsőinél nagyobb, a kétszer akkora távolságra áll egymástól, 

 mint a középsor két szemétől, a melylyel egy előrefelé szűkülő trapézét alkot. 



A zár egy barna négyszög, melynek sarkai elkerekltettek, s mely szélességénél hosszabb, belsejében 

 _L szerűen kivájt, e kiviíjásban egy fhiom, közephosszbor(hival. 



Mertekek : ? Törzs 10 '"„„ ebből 



fejmell •">•"> » 



I lábpár l."i-7 « 



II I. \:,-2 « 



III » 1 .-. » 



I\' « :>1 .) 



Néha kisebb (törzs 9 '"/„, IV lábpár 10 "j;,,). A peteburok szennyes-agyagsárga, lencsealakú, 

 9 ■"'/'« íítmérőjű. 



<-? Kisebb, karcsú, sötét előtesttel, élesebben pettyegetett végtesttel ; lábai világos agj'agsárgák, 

 elmosódó gyiirüzettel. A tapogató füstbarua, szára és jjikkelye fekete, bozontosán szőrös ; a szár hosszabb a 

 térdnél, előrefelé vastagoib'i : pikkelye csúcsos, a csúcs alatt csak gyéren szőrös ; nemzöszerve, oldalról 

 tekintve, egy harántul ketté metszett, hosszúkás gyűjtőt mutat, és a hol a felek egymáshoz közelednek, 

 minden felen egy oldalt-kifelé irányozott, rövid fogacs látható. 



Mértekek: '' Törzs '■'> '";,„ ebből 



fejmell 4 « 



I lábpár 12 « 



IV » 1;J.:'. « 



Ismerteti; jeleit egybevetve, azt tartom, hogy e faj a Trochosa nemhez ugy szervezetileg, mint 

 életmódra nézve is közel áll. Kissé pofás, elkerekitett feje, az alsó középszemek nagysága, eltávolítása a 

 homlok szelétől, tartózkodása a folyók medrében elterülő görgetegek között, bujkálása, közel állítják a 

 Trochosákhoz. A Tarentulákkal (sensu strictiori) inkább csak az alsó szemsor rövidsége hozza kapcsolatba. 



Ismerem, erdélyi részekbiil : Kutyafal várói, hol a Maros partjain tartózkodik s a nyirokban fekvő 

 kövek alatt lappang, Szász-Vesszősről, az ottani jelentéktelen patak mellekéről (különösen sötét válfaj): 

 magyar részekből csak Orsováról, hol a Cserna nagy görgetegeit lakja. 



A hím itt először íratott le, miután Thorell tr. a fajt csak nőstényekre alapitá, a melyek Olasz- 

 országból es I)alHiátiál)ól sziinnaztak. (Lásd Th(jiíell I. c.) 



