VI. CITIGRADAE. 276 '^l- FUTÖK. 



A frjinell vaskos, l'ejt'része emelkedett, pofás: oldalról tekiutve a fejrész szemtere a legmagasabb 

 pontot ke])e/,i, innen a hátvonal igen lapos-ívesen a nyelecskére hanyatlik, az egész tömötten, megfekvöen 

 szőrös. A rágok igen erősek, oly hosszúk, mint az első lábpár szára, közel kétszer oly vastagok, mint e 

 lábpár czombja : legtövükön és végokon feketék, barna szőrözettél, közbül szélesen rozsda- vagy narancssár- 

 gák, ugy, hogy e szín mind a. két allkapocsfelen át egy szeles harántsávot képez. Az állkapcsok sötét vörös- 

 liarnák, elkerekitettek, csúcsok fele világosodok, Ix'lven, hosszan szőrösek; az alajk sötét, elcil egyenesen 

 elmetszett, az állkapcsok felet alig eri. A tapogató szürkés, sok rozsdasárga szőrrel igen tömötten szőrös : 

 czombja felületen, elől, harántsorban állii három rövid tüskével, e mögött két egymásután álló hosszabb 

 tüskével : vegize igen kevéssel rövidebb mint a térd és szár együttvéve. A lábak megfekvöen, tömötten 

 szőrösek, czombjaik alul. világos szürkések s csak felületökön feketén foltosak, a többi íz, különösen alul, 

 fekete gyüríis ; a tal[)kefe bársonyfekete. Az első lábpár szárán, alul, három pár tüske ; a hátsó páron (a leg- 

 hosszabbik) kétoldalt szintén két-két tüske; a másodvégiz tüskéi a talpkefében eltűnnek (3. pár) ; a ezombok 

 felülete több megfekvő tüskével; az első és második lábpáron a talpkefe a szárra is kiterjed, a többi párokon 

 csak az elsődvegiz nem épen en'ís kefével. 



Az alsó szemsor egyenes, a középsornál hosszabb ; középső két szeme a szélsőnél igen kevéssel 

 nagyobb, a szemek közötti távolság egyenlő, a sor közelebb áll a középsorhoz mint a homlok széléhez ; 

 szélső szemei mellett egy rozsdasárga folt, a homlok szélén ilj'en szegély. A középsor két szeme valameny- 

 nyinél nagyobb s szemátmérőnyire egymástól, a hátsó sor két szeme valamivel nagyobb az alsó középsőnél, 

 kétszer akkora távolságra egymást(')l mint a. közepsortól. 



A zár egy szélességénél magasabb, csúcsosodó, vörös-barna, mély kivájás, melynek szélei hasasán 

 tágulnak : közép és elzáró bordája j szerű alakot alkotnak. Ha a szőrözet ép, iigy a zár széleit fehéres sző- 

 rözet boritja. 



Xlertekek : ¥ Törzs i'ö '"/,„ ebliől 



fejmell In « 



I lábp;ir -'.'>■') II 



11 I. iM ■.') .) 



III .. -20 » 



IV » -'7-:; .) 



'í" Kisebl), karcsúbb, hosszabli ialm; a fejmellnel sokkal kisehl) vcgtesttel. A hatres korul egy terje- 

 delmes sái'gás folt csillagszerű kisugárzásokkal. A színezet többi része a nőstényével egyező. A tapogató elég 

 hosszú, ncmzí'iszervo elég feltűnő ; czombja felületen, elől, három rövidelib tüske harántsorban, e mögött 

 ket hosszabb tüske egymásmögött, a terdiz belső oldalán egy hosszú tüske; szára a téixlnél hosszabb: pik- 

 kelye csúcsosau kanálalaki'i, csúcsa alatt bozontosán, gazdagon szőrös ; nemzőszerve előlről-alúlról tekintve, 

 közepe táján egy befekvö, a külső széltől benyomuló harántlt mezt nratat, mely hoszsza közepe táján egy 

 vaskos, rövid, tompa fogacsot visel. 



Mertekek: .r Törzs Ifi '"/„, cliliől 



fejmell 10 II 



I lalipar d'.t-ő » 



IV I. -A'2 » 



Tagadhathinul legerdi'kesebh alakjaink egyike, melyet deli Oroszország pusztaival közösen bírunk, 

 s a mely fajrokonával, a Tr. Singoriensis (Laxmann) együtt a Kalmukkok rettegett «Tchimje», melyhez épen 

 anii\i lunnila tapad, mint Olaszország Tarantulájához. Az eletniódn'd irt szakaszban (lásd I. köt. III. tábla, 

 (iií es szövege) tüzetesen értekeztem róla s az ott elmondottakat e helyen még a következőkkel bővitem ki. 

 Elterjedésére nézve eddig a Bácska számos pontjáról ismerem, ugy Orsova és lUok környékerői is ; az utóbbi 

 két helyen a hegyek lejtői alján is előfordul. De a sik, jelesen annak valódi pusztái, silányabb fiivű legelői, 



