\I. ClTIliRADAK. '277 VI. FUT6k. 



niindeiU'la'lőtt kedvelt tart<)zk(i(lasi liclvei. Itt lurja l(i--:i()c/„,, incl\sc.uü, i' — -" -j %, átiiicrojü. fu.Lítíöl 



UiL;'í(ileL'e- 



Sfii lehatok') esüveit, melyeknek szájat kikarpitiizza, es sok eszélyesséjígel uie.nvedi a viz lieti3dnlasa ellen, llen- 

 desen a csö száján lesekedik s elölábainak villámgyors csapásaival ragadja meg az arra meníi. vagy közelébe 

 letelepedő rovatokat, köztök leginkábl) a. Dorcadion és Cic-indela l)ogárléléket, melyeknek maiadviinyai meg- 

 töltik esövo feneket. A tavasz, nyár és ösz minden szakában a kifej Ic'idi's minden fokán található. Pete- 

 burka alig leny(nnott. kerek, nagy, 1") — Itl '",^„ atmeröjü. tömve tele kciles nagyságú petékkel. 



}\ burkot fonóihoz erősíti s a veröfenyre czipelve úgy illesztgeti a eső nyilásiíba, hogy a nap sugarai 

 érhessek. A tiak kikelése idejeben a eső száját finom, átlátszó és boltozatos hálóval zárja el, s e boltozat 

 alatt hevitteti Imrkát a nap sugarai által. A fiakat a hátán hordozza, gyakran sütkérezik velők a napon, 

 mely alkalonnnal a parányi állatkák majd szétfutnak s ismét az anya hátára gyűlnek, majd a füvekre kapasz- 

 kodnak, leugrálnak, a lyukba ki- s befutkosnak; majd ellepik a: prédát, a melyet anyjuk ejtett. 



A második vedlés után az anya elpusztul s a 4 '«/m nagn-ságu tiak, elszéledve, hozzáfognak a lak 

 készítéséhez. A eső eleintén alig 4%, mélység mellett. 3 '"j„ átmérőjű. Ugy a mint növekednek, tágítják a, 

 csövet. Az ásást alkonyatkor és este végzik, a lekapart, daranagvságíi rögöeskéket állkapcsaiklia fogva szer- 

 teszét hordozzák, ugy, hogy az ásás nyomai nem látszanak, l'gv Ifitszik. hogy a lakástvesztett példányok 

 az elhagyott lakokat is elfoglalják, es folytatják az ásást, daczára annak. iio.L'y a cső anuigy is elég mely volt 

 már. Feltevésemet arra alapítom, hogy l)ár igen ritkán de mégis '.'>0 es tiibb '/,„ mélységű csöveket is talál- 

 tam, holott a rendes melység átlag véve csak Ki es legfeljebb 2()<;',„. Alnmek szinten csövekben növekednek, 

 ivarerett kurukban azonban barangolva keresik ,-i ncistenyt. melynél; csöveben a parz;ist végzik. A p;irzast 

 nem láthattam. 



A fogsagíit e pok igen jól állja, es ró\id idei alatt liizonyos kezességet nuitat : a legveket a kézből 

 veszi, de csak addig, a mig a légy él, a halottat nem érinti : menekülési ösztöne csak az ehseg vagy szomjú- 

 ság behatása alatt nyilatkozik: jól tartva, igen csendesen viseli magát. A vizet nem nélkülözheti, s minden 

 másodnapon mohon szívja fel a uegy-öt vizcseppet. Néhány eleven 2ieldányt Thorell tanárnak küldtem el 

 Svecziába, Upsalába, s ezek a 1 1 napi utat kiáltották. E pókok áttelelnek. Hogy eziránt minden kétséget 

 eloszlassam, 1874. ev őszén Doroszló mellett nehany lyukat czóvekkel jelöltem meg, oly módon, hogy a hó 

 alatt is megtalálhattam. Deczemberlien az a sodrony, a melylyel a lyukak.at kutattam, mar csak 4%, mely- 

 ségig hatolt be s bizonyítá, hogy a pi')kok a. teli idíiszakra, betömik a csővi^t. Az iS?-"). ev február havában 

 beköszönteit kemény hidegben a megjegyezett lyukakat vizsgáltam, s a kiivetkezéi eredményhez jutottam : 

 a talaj mintegy 40%,, melységig k(")kemenysegre fagyva, csak fejsze\el volt viigható : a vágást ugy intéztem, 

 hogy a cső sértetlen maradt : a kellő melységet elérve a késhez folyamoiltam. s éivatosan vágtam a csö falát. 

 A cső 287»! mélységre hatolt be; nyilasáti'il mintegy nei^y ''/,„ melységben be \()lt toui\e folddid es növényi 

 anyaggal, e dug(i 4%j vastagsá.uu volt. A cs(i feneken, a puszta földön, kissé éisszehuzott laliakkal ült a pók 

 s érintésre csak igen lomhán mozgott, a, dermedtség minden jele megvolt rajta. Kivettem s egy doliozba 

 helyeztem, ezt pedig zsebre tettem. Alig egy perez múlva az állat a, meleg l)ehatása alatt egészen elénk, friss 

 lett s otthon robton elfogadta a tiiphUekot. Az első kiásott példány egy teljesen i\arerett, pompás néis- 

 teny volt. 



E vizsgálat igazolja regi feltevésemet arra nézve, hogy a Lycosoidak littelelnek ; s valóban csakis 

 Így érthető az, hogy a tavasz első meleg sugaraiban már ivarerett Lycosoidakra akadhatni, sőt, hogy igen 

 korán már pi'teliurkokkal futkosi')kat is lelhetni. 



Ismerem jelesen Doroszló környékéről, hol leginkább tamilm;íuyoztam : továbbá Palánkáríil, Pan- 

 csováról, Zomborljól és Orsováról ; sőt a Dunán túlról Illókról is, hol a \árhegy gyak)gútjaii-a nyílnak csö- 

 vei. Legeszakibli elterjedési pontja eddig Budapest ui múzeum parkjáljan gyüjté Ekivaldszky János) ; 

 a l)udai olda]r(')l tolib d" példány a becsi udvari múzeumban s ugyanitt Daimácziából (líagnsa, Breuiiovolgy) 

 is, honnan Mann -Tózsef hozta. 



