VI. CITIGRADAE. 278 VI. FUTÓK. 



spiic. :!. lA.i. TliOt'HOSÄ i;Ui;iC()LA. (De GmciO. MEZEI C». fkld b. 



(rurici)la = mezei; ii tiirtozkudasrul.) 



Si/ii. 177N. Annicii nin'cohi De Geer «Méinciircs» VIT, \i. !2.S2. iSalt. ail pnitiin.'l 

 Viűe:THORELL «Beiuiirks» p. 'XHi. 



? Cserliarna; végteste olaihiirnába átmenő. Láliai egyszínűén cserliarnák. A fejniell közepén és 

 \é<íig e^n- világosodó közé])csili, melj' a hátgöclör előtt két oldalágat Locsát a szemek fele (|), a középcsík 

 ii nyeleeskefelé leginkábh látható s közvetlenül a nyelecske felett két csíkkal egyesül, mely, a mellrész 

 oldalain tartva, (ddalszegelyt képez s ii fej táján megszűnik. A végtest elején egy világos, rövid es keskeny 

 láudzsaí'olt, mely a végtest hosszának közepet nem eri el. A has egyszínűén cserharna, néha csersága. 



A fejmell vaskos: o'''alr(')l tekintve, hátvonala a szemektől a hátgtldörig csak csekély mértekhen, a 

 hatgodron tul tetemesen hanyatlik. A mellvért cserV)arna, feketés szőrözettél. A rágok oly hosszuk, mint az 

 első bílipár másodvégíze s e pár czomhjánál nem vastagabbak, sötét vörösliarnák, világosabb szőrözettél, 

 mely akipszmiiket nem fedi el. Az állkapcsok vörösl/ík, bíiven szőrösek és elég szélesek; íiz alajk elől 

 egyenesei! elmetszett, az állkapcsok felehosszát nem éri el. A tapogat(') cserbarna; czombja felületén, elöl, 

 haráaitsorbau álló három rövid — e mögött két egymásmögött álló hosszú tüske ; végíze igen tömötten 

 szőrös, rövidebb mint a. tcrd es szár együttvéve. 



A lábak elég hosszuk és vaskosak, rövid szőri'-Zftidi m-m l'rdi cl egeszén az alapsznit. Az első pár 

 szárán és másodvégízén alul JKiroiii-három tüskepár, az utolibi részben a talpkefebe rejtve, mely az első 

 ket páríUi mind a ket végizre kiterjed. A czombok felülete 5 — 7 tüskevei. 



A vegtest {nem terhesen) elől elmetszett és keskenyebli mint hátul; megfekvő, toniott sz(")r()zettel. 



Az alsó szemsor egyenes, középsői nagycdiliak s közeldib állanak a hondok szeléhez, mint a 

 mekkora az egyik szem átmer("ije. s körulbdől közepén a, liouilok szele es a közepsiu' között. A középső sor 

 ket szeme nagy, szemei kevesebbre mint szemátmerőnyire egymástól. A hátsó sor ket szeme a középsoréuál 

 kisebb, az alsó sor középszemeinel valamivel nagyobb s közel háromszor oly távolságra egymástól, mint a 

 középsortól. A zár egy szélességénél kevéssel hosszalib, a nyelecskefele laposívesen kikerekített kivájás, 

 melyben az osztólemez közepén szivalakra, igen tetemesen kitágul. A zár kerülete vörösbarnás, az osztó- 

 lemeze vöröses sárga, fényes. Az osztó lemez a zárt a legzőres felöl (drekesztő durva bordiival együtt 



i alakot ölt. ,, , , , ,„ . ,., , , ,., 



:\íertekek : -1 Torzs Id '"/,„ ebliol 



fejlilrll r,-.") II 



1 labpar I •> » 



I \' i. 1 ^ » 



'-^ Kisebb, karcsúbb; színezete es rajzai a nőstényével azonosak, néha. az alapszín mindenütt tdaj- 

 bariiába, játszik; az első lál)páron mind a, ket végíz kissé barnuló. A tapogatii elég hosszú ; czombja íeluleten, 

 elől, négy rövid tüske harantsorlian, e mögött ket hosszabb tüske egymásmögött; szára vastagságánál 

 hosszabb, a térdnél alig rövidebb; a, pikkely csucsosan kanalalaku, csúcsa alatt bozontosán szőrös; nemző- 

 szerve egy haránt, kettémetszett, alig kidomborodó .gyűjtőt mutat ; e metszésibe, a külső szélről, egy lemez 

 nyomni, mely — előlről-alülról tekintve — egy elég karcsú, ttunpa, fogacsot mutat. 



Mertekek: í' Törzs H>-."- '"„„ ebből 



fejmell •")■■"> » 



1 irdipar K'i » 



[\ II lő-.'i i> 



Messze elterjedt faj. mely kavicsos ludyeken kövek alii, erdi'ikon fak es lehullott levelek afá ássa kis 

 barlangjait; a nyirkos helyeket kulöno.■^en kedveli. A nőstény peteburka, gömbölyű, hófehér 8 — '.) "%, átmé- 

 rőjű s takarói oly finomak, hogy a peték átlátszanak. Ismerem, erdélyi részekből : Kolozsvárról, Mező- 



