VI. CITIGRADAE. 



282 VI. FITTÓK. 



sárgák, ritkán uemi ibltozat nyomaival ; rendesen egyszintíek. A fejmell hosszúkás, gyéren szftrös, úgy 

 hogy középrajzai, a melyek nem szörözetböl valók, áttetszenek ; közepén egy olajsárga hosszcsík, mely 

 a hátréstöl a szemek felé három sugár ágra oszlik ; a mellrész legszéle hófehér szörözetböl való finom 

 szegélylyel. A mellvért világos olajsárga. A rágok olajsárgák, az első lábpár másodvégizénél rövidelihek, 

 eléggé szőrösek. Az állkapcsok olajsárgák; az alajk barnás, elöl elmetszett. A lábak gazdagon szőrösek. 



Az első lál)pár szárán és másodvégizén, alul, három-három pár tüske ; semmi talpkefe. A végtest 

 hossztojásdad, elöl keskenyedő ; hasfele világos olajsárga. 



A hátsó és középszemsor patkószerű, hátrafelé nyitott barnaságban fekszik. Az alsósor, a közép- 

 sornál láthatólag hosszabb, középszemei nagyobbak és láthatólag távolabbra állanak egymástól, mint 

 az oldalszemektől , alig szemátmérőnyire a középsortól és a homlok szélétől. A középsor két szeme 

 nagy, szemátmérőnyire egymástól. A hátsó sor két szeme a közepsorénál kisel)l), az alsó sor középsőinél 

 határozottan nagyobb, kétszer oly távolra egymástól mint a középsortól. 



A zár, a legzöres közelében és felett álló barnás, apró dudorpárból áll. 



Mertekek : ? Törzs 7-:. "'^ ebből 



fejmell '■'>'! » 



I lábpár S-i 11 



IV » 11 » 



d" Karcsvibb ; színezete a nőstényével azonos. A tapogató szára szélességénél kétszer hosszabb és 

 hosszabb a térdnél is; czombja felületén, elől, három rövid tüske harántsorban, e mögött két hosszabb tüske 

 egymásmögött. A pikkely csúcsosan kanálalakú, csúcsa alatt szőrös ; nemzőszerve eléggé kidagadó, oldalról 

 tekintve egy harántlemezen egy felálló, igen apró fogacs látható. 



Mértékek : d' Törzs C-S "'/„, ebből 



fejmell o*7 d 



I lábpár 1< I » 



lY » li>-ií I. 



Különösen álb) vizek szélein es nevezetesen ott, a hol a növényzet a vízszínén felülkerekedik, nem 

 ritka tavaszi és nyári alak. A nőstény petelnxrka hófehér, finom szövetű, úgy, hogy a peték átlátszanak. 

 A víz színén ügyesen futkároz és igen gyakran az líszó növények alá Imkik s hozzájuk tapad ; ilyenkor vég- 

 testét légburok köríti. 



Ismerem, erdélyi részekből : Kolozsvárról, Mező-Záhról, Gyekéből ; magyar részekből : Doroszlóról 

 Orsováról, a Kárpátokról (Jama tó ii Kriván alatt). Nagyváradról (Muz. gy. Mo.csáry). 



SPEC. 2. FAJ. PIRATA LEOPARDUS. (Sund.). PARDUCZ K. pardel p. 



(Leopardus =^ )iárcliicz ; a szíuezetröl.) 



Síjii. J833. Li/cosa leopardus Sundkvall «Sweusk. Spiud. Bescr.» p. 1S9. 

 Vide : Thokell «Eemarks» p. 331 



? Földszürkés, barnással elegyes ; a végtest elején egy fehéres lándzsafolt, mely a nyelecske felé 

 kétoldalt kiszélesített (borszeszben igen kirívó). A lábak sárgásbarnák, sűrűn barnán gyürüsfoltosak ; a foltok 

 különösen a czombokon láthatók. A has barnássárga. 



A fejmell vaskos ; oldalról tekintve a nyelecskétől kezdve ívesen és magasan emelkedő, vörösbarna 

 alapon, különösen a hátrés táján, barnássárgán szőrös. A mellvért barna, bőven szőrös. A rágok vaskosak, az 

 első lábpár czombjánál vastagabbak, oly hosszúk, mint e pár másodvégíze, sötét vörösbarnák, fényesek, 

 gyér szőrözettél. Az állkapcsok vörösbarnák, elkerekített végok kissé világosodó, gazdagon szőrösek ; az 



