VI. CITIGRADAE. 287 VI. FUTflK. 



— jolilira-li.'ilrii — horo.oszerüi'n kikanyarodnak s isniet lehajolnak s e.tiy keretbe olvadnak, nielylyel azután 

 az Y alatt szemüvegszerü kettős tereset alkotnak. 



Mertekek: ? Torzs l.'f.O '";„, fMiol 



fejnicll (hossza) \''> •> 



» (szélességgel 'l--2 » 



T lahpiir iM-;l 1. 



1\' II -2?, 



d* Kiselili, karcsú. Szme változataihan a níistényt követi, rajzai néha igen elesek ; nevezetesen az 

 elötest gesztenyebarna szélei és középesikja fnioniak, fehérek: a vegtest szürkés oldalai a hát felé egy hul- 

 lámzatos, finom, felier vonal filtal határoltak, ezek között a hátmezö gesztenye-barna s a barnaságban egy 

 világosodó, hosszú láudzsafolt. Az arez vörösesbarna, meztelen, oldalai tömött, sárgásfehér szőrözettél. 

 A tapogató nyele karcsú, bunkója vaskos ; a czombon, térden és száron néhány hosszú, karcsii tüske ; a 

 szár a térdnél alig rövidebb, nem vastagodott, kulsi'i oldala vegén egy hosszú, karcsú, majdnem derékszög- 

 ben elálló, kissé horgosvegú nyujtváuy áll ; a pilikely csucsosan kanálalakú, kiszélesedett részében félgömb- 

 szerűen domború, csúcsa alatt serteszerü sz/irökkel : nemzöszerve kidagadó : oldalról tekintve, a kidagadás 

 elején egy nyelvszerü, lefele hajló nyujtvány látható. 



Mertekek : -^ Törzs '.)■:, >";„, ebből 



fejmeli ovS ,. 



I la.bp;ir IS » 



IV .1 r.i 



Az aljakban közönséges, messze elterjedett nyfiri alak. mdy a liuja növényzetet kedveli, a nélkül, 

 hogy a vízhez kiitne tartózkodását. Roppant sebessegtt futásával a, fiiben nehezen követhető. A növényzet 

 szirmain, fűszálak csúcsán lesekedve, majd ugrással, majd elölábai csapásával ejti hatalmába prédáját. 



A peteburok 7 — S •"'/,„ átmérőjű, sziirke : czipeléséröl a. nem jellemzésében emlékeztem meg. 



Ismerem erdélyi részekből : Kolozsvárnil, Szász-Yesszösröl, Mező-Záhr(')l, a Kőrös-völgyből, Gör- 

 geny-Szt-Imreröl, Parajdról, a Mezí'ihavasaljáról. Nagy-Szebenből (Hill es Bergleiter gyűjtemények) ; 

 magyar részekből : Doroszlóról, Aputinbol. PalánkiinJl. Pancsováról, Orsováról, Tokajból, az Alsó-Hámor- 

 ból, Yeszprémliől, Budapestről (Muz. gy. P;ivel), Nagy- Váradról (Muz. gy. Mocsáry), Pécs vidéke (Múz. gy. 

 Friwaldszky es Pavel), Orsováról (Muz. gy. Friwaldszky) «ilagyarország» jelzővel (Muz. gv". Petényi S. J.) 



Ocyale murina C. Kocii («Die Araclmiden» XIV. p. 111, tab. CCCLXXXII. fig. 1348), melyet 

 KocH Görögországból mint fajt irt le, nem egyéb, mint sötét változata az 0. mirabihsnek s nálunk nem ritka. 



FAM. II. CSAL. OXYOrOIDAE. HIÚZPÓKOK. 



^oi'jcozf.i'. élebszemü, éleslátású: o-'Ji = éles, ty^'' = szem ; inkább a szem csüiiortositás sajátságaiul mondva.) 



GEN. 1. NEM. OXYOPES. LatR. 



(viile : Oxyopoitlae.) 



Síjn. 180t. Latreille «Nuuv. Dict. d'Hist. Natur.» XXIV. ji. 135. 

 Vkle : Thorell «Ou etirop. Spiil.» p. Iíi7. 



A szemek négy sorba elhelyezettek; az alsó szemsor két apró, közelitett szemből áll; a máso- 

 dik es negyedik sor szemei körülbelől dereknégyszöget alkotnak, a harmadik soréi e négyszögein kivűl esnek 

 (a második, harmadik es negyedik sor tehát hosszhatszöget alkot). A test simaszélű, majd elkerekitett, majd 

 kissé kivágott végű pikkelyekkel liontott ; a rajzok e pikkelyektől erednek. Zömök, csúcsos vegtestű, kis 



