VI. CITIGRADAK. 288 VI. FUTÓK. 



alakok, láthatólag oldalt elterül(i karcsú lábakkal. Az aljakhau a füves helyeket s a hokros helyek tisztásait 

 lakják ; a nőstények az apró peteburkot magukkal czipelik. 



Az Oxyopes transalpinns Walck bordáskörmei közepök táján szélesedök, éhez képest a ktizépsö 

 bordák is lefelé nyúlnak úgy, hogy a bordák csúcsai együttvéve ívben állanak ; asámjaköröm több fogacscsal, 

 lásd II. kot. \L tábla, 139. b. 



SPEC. I. FA.j. OXYOPES EAMüSUS (Panz) TÍ'SKKS HlfZl'(')K. stachlige luchssp. 



(rnmosus = ágas, teli águkkal ; a lábak tüskés vultáiól.) 



Si/ii. ISOl-. Araiii-ii raiiiDsa Tanzku «Syst. Xomenol.» p. l'i.j. 

 Vide : Thorell «Reiiiii-ks» juij;. o.50. 



? Hófehéren, vörösesen és barnásán elegyítve tarka. Az arczon barom fehér hosszvonal, melyek 

 közül a középső a szemtércsét metszi, a homlokon kiszélesedik; a fejrészt a mellrésztöl S'-' szerű barna rajz 

 választja el. A végtest elején, a nyelecske felett, egy felülről behasított fehér folt; az oldalakból a hát közepe 

 felé, résüntösen állított, ékalaku, fehér píkkelyfoltok állanak, közeik vöröses és barnás pikkelyekkel kitöltvék. 

 A hason, kétoldalt, egy-egy fehér szegélycsík. A laliak hosszú, vékony tüskékkel fegyverzettek, vörösbarnák, 

 ritkán álló fehéres pikkelyekkel, elmosódó gyürüzettel. (A 2iikkelyraizok ritkrm epek, mert igen könnyen 

 leválnak s il3'enkor az állat vönisliarna.) 



A fejmell, felülről tekintve, majdnem szabályos kupidomn, hatra fele szélesedő; oldalr()l tekintve, a 

 hátvonal vízszintesen egyenes, a hátrésen túl hirtelenül lecsapott ; az arcz magas, kupidomn. A mellvért 

 barnásvörös, fehéres pikkelyekkel és szőrökkel borított. A rágok vörösbarnák, kissé laposak, az első lábpai- 

 czoml)jánál sokkal vastagabbak s oly hosszuk, mint elábi)ár első vegíze; oldalról tekintve, a homlokkal együtt 

 kissé hátranyomottak, úgy, hogy a fej csúcsa kissé kiálló. Az állka2)csok keskenyek, egyenesek, vörösbarnák ; 

 az alajk valamivel sötétebb, elöl elvágott, az állkapcsok felehosszát meghaladja. A tapogató karcsú, barna- 

 foltos ; czombja, térde és szára felületen karcsú, hosszú tüskék állanak; vegize oly hosszú, mint a czombja, 

 ellenben rövidebb, mint szára és térde együttvéve. A lábak karcsúk, igen sok karcsú, hosszú, pereszlen for- 

 mára, az ízek köre elrendezett tüskékkel fegyverzettek ; a térdek, szárak es másodvégizek alul. felül és oldalt 

 is tüskések. A végtest csúcsosan végződik, majdnem ekalaku. 



Az alsó szemsor ket igen apró, közelített szemből áll, melyek oly tfivolságra állanak a homlok szé- 

 létől, a mily távolságra áll a második szemsor a negyediktől — egymástól pedig oly távolságra esnek mint 

 a második sortól. A második sor ket szeme az alsóknál bőven kétszer nagyobi), bőven szemátmérőnyire 

 egymástól. A harmadik sor két szeme, oldalt irányuló dudor tetején állva, háromszor akkora távolságra esik 

 egymástól, mint a, második sor két szeme szintén egymástól s olyan távolságra e sorhoz, mint a negyedik- 

 hez. A negyedik sor két szeme alig kisebb a második sorénál s evvel oly derekué.gyszöget alkot, mely széles- 

 ségénél magasabb. A második, harmadik és negyedik sor tehát egy meglehetősen szabályos hosszhatszöget 

 alkotnak, melynek leghosszabli tengelye végpontját a harmadik sor szemei képezik. 



A zár egy sötét vörösbarna, fényes, harántfekvő, emelkedett dudor, két szabályos, kerek nyílással ; a 

 nyílások között egy, a legzőres felöl a nyelecske felé görbíilíi fényes lemez latliatií. 

 Mertekek : ? Törzs 7-.J— 8 "'/„, elil«!] 



ívjmeii :; '",;„ 



I lábpar 1(1 11 



II 11 '.l-l .1 



III 1) l''.\ 11 



IV 11 '.) 



■^ Kisebb, karcsú, vegteste ekszerüen csúcsos, lábai igen karcsuk, aránylag rendkívül hosszú tus- 

 kékkel. A tapogató igen vékony nyelén roppant bunkós; szára a térdnél rövidebb, alul; egy előre irányozott. 



