VIT. SALTKilíADAK. 304 VII. UGRÓK. 



<iEN. c. NKM. JMAKPESBA. V. K. 



[ )l(iii-Y^nrT//. = siiiOR név.l 



Sifn. INl^'i. C. KocH sub Marpissa «Die Araclmiclen» XIII, p. .">(!. 

 Virle : Thorell «On rnrop. Spiders» p. 213. 



A fejmell nincsen kétszer oly hosszú, a milyen széles ; lenyomott, majdnem sík felületű. A törzs 

 elég hosszú, lapos (néha a végtest igen keskeny). A harmadik szemsor két szeme távolabbra áll egymástól, 

 mint a fej szélétől. A szemuégyszög hátul alig vagy nem szélesehli mint elöl. A harmadik szemsor messzire 

 az elötest hoszszának fele előtt elhelyezve. Az alsó sor szemei között tetemes közök, e sor közéjjsői a hom- 

 loknak alig kivágott szélétől oly távolságra esnek, mely átmérőjük egy harmadának megfelel. 



Erős alkotású, kitűnően ugró alakok, a melyek színezet szerint a tartózkodási helyekhez néha 

 kitűnően alkalmazkodnak, szeretik a verőfényt, kerítéseken, fatörzsökön, bokrokon és a nádakon nem 

 ritkák, erős, egy kijáratú burkaikat résekbe vagy a nádak bojtjaiba szövögetik, hol a nőstények a peté- 

 ket is lerakván, azoknak kikelését bevárják. Látóképességök igen éles. 



A bordáskörmök a különl)özö lábpárokon, legalább a Marpessa muscosánál, különbözők ; a kivas- 

 tagodott első lábpáréi kurták, igen vaskosak, kutyakörmökre emlékeztetők, kevés bordáik rövidkék és 

 tömötten sorakozottak ; a negyedik jábpáréi hosszúk, karr-snk, közepök táján szélesedők, tövüknél is haj- 

 lottak, uKuldsaii kurtakampiisak ; az egyik körömfél sűriilib, ;i másik ritk;ibb fogacsolással, lásd: II. kötet, 

 VI. tábla, l'Ml r. d. 



sHKc. 1. FA.T. :\ÍARPESSA Ml'SCOSA. (Cr,.). MOHOS j\L\RPESSAPÓK. moosige marpessaspinne. 



(musccisa ^ raolins : az nliitest szűrozetérűl — «peetus lílaiiruui ut luust-us srpiuifiitoniin iuveteratiis, t'i.KncK».) 



6'//;/. 1 T")?. Ardiiciiít Diiificii.iiin t'i.ERcic «.\rau. Siiep.» paj;. Í16. 

 Vide : Thorell «líciuai'ks'i p. .'J67. 



¥ Előteste barnás, ])arnasárgával és fehéressel elegyes. Végteste barna földön fehérrel, feketével és 

 vörösesbarmival olyformán elegyített, hogy némi csipkésszélü középsáv (hosszában) észlelhető; hasfele vilá- 

 gos. Az első lábpár hatalmasan nekier/isödött; barna, sárgással elegyes; a többi lábi)ár barnássárga, a czom- 

 bokon terjedelmes barna folttal, a töbl>i ízeken barna gyűrüzettel. A homloknak szemalatti része hosszú, 

 testszín szőrökkel borítva, az alsó sor két nagy szeme rók.avörös, néha tüzes szőrkarikába foglalva. 



A fejmell erős, lapos ; majdnem párhuzamos oldalú; szélessége körülbelől ket harmadát teszi a 

 hosszúságnak ; oldalról tekintve , a hátvonal hátul lekerekített , felül majdnem vízszintes , kissé előre 

 lejtő ; barna földön fehéres és vörösesbarnás, elfolyó, megfekvő pikkelyekkel borított ; gyér és felálló sző- 

 rökkel. A mellvért tojásdad, aránylag kicsiny, liarna; hosszú, fehéres szőrökkel liorított. A rágok kurták, 

 vaskosak, har;íntul kissé behdrjiasztottak, vörösbarnák, gyéren álló, hosszú, fehéres szőrözettél. Az állkap- 

 csok vörösbarnák, szélesek, elől elkerekítettek s kissé széjjelállók ; az alajk hasonló színű. A tapogató kurta, 

 fegyvertelen, igen szőrös ; a szőrözet szárán és végízén kétsoros (úgy mint a mókus-farka), úgy, hogy az 

 ízek lapítottaknak látszanak ; a tapogató színe vöröses sárga, barna foltokkal, szőrözete fehéres. A lábak 

 vaskosak, pikkelyekkel, gyéren és elálló szőrökkel borítottak. Az első pár czombja es szára igen vastago- 

 dott: a szárán, alul, három — a másodvégízen, alul, ket pár erős, vaskos, rtivid tüske ; a második pár hasonló 

 izein ugyanily fegyverrel; a többi lábpár szárain, ;ilul. ntdiány gyenge tüske, másodvégízeiknek csúcsán 

 pereszlenszerűen elrendezett néhány gyenge tüske. 



A végtest hosszú, kissé lenyomott, hátúi csúcsl>a kifutó : említett színezete bagolyszerü elegyítésre 

 emlékeztet. 



Az alsó szemsor ket középső szeme igen nagy (szárított példányoknál határozottan kivehető bogár- 

 ral), egymáshoz közelelib, mint az oldalszemekhez; az oldalszemek alig egy harmadrészét teszik a középsők 



