\II. SAI.TIUKAIME. 310 VII. UURÓK. 



GEN. 7. NEM. DENDRYPHANTE8. (C. K.). 



[oivii/iov = fatörzs, //(pái/T'f^^ — takiics; n lukasról.) 



.S'í//í. IN'i7. C. Koch «Uiliers des Ar. Systems» I, p. r!l, (iid lüirtein). 

 Viile : Thoreli, «On europ. Spid.» p. íll. 



A harmadik sor két szeme távolabbra esik a homlok elejétől, (szélétül) miut egymástól. A fejmell kocz- 

 kaszerüeu igeu kimagasló ; a íej lapja előrefele auuyira meueilekeseu lejtő, hogy a luirmadik szemsor sokkal 

 magasabban áll az első sor oldalszemeinél. 



Az alsó szemsor kissé kihajló, középsői a kivágott homlokszéltől oly távolságra esnek, mely egy 

 szem félátmérőjének megfelel. A hátsó lábpárok másodvégizei i)ereszlenformára állított tüskékkel fegyver- 

 zettek. A test hosszabb szőrözettél borítva. 



A bordáskörmök nyújtottak, ji')l kampósak: a Dendryphantes l)ilineatus I-so lábpárján az egyik 

 körömfel csuk három nagvobb, a miisik tibb kisel)b,de egvenetlen bonbit mutat, lásd: II. k. VI. tábla I4S, d 



spFc. 1. FAJ. DENDRYPHANTES RILTNEATUS. (Wat.ck.). KftTCSÍKOS LE.TTŐPÓK. zweistkkifi.ik schwunusp. 



(Iiis, liuHii =r kétszer, vcmal; a vetítést feli'^r rajzáról.) 



.S'//í/. is:i7. r.'i Attiix liilliuatiis Walckenaer «Hi.st. Nat. ilcs Ins. Apt.» I. p. 4ü5. 

 IS'ül. Driiilrii/ihtiiitrs hili)ieati(.i Simon «Mnnogr. des Att.» p. 6;i5, |lt>9|. 



¥ Barnásfekete; a fejuielleii egy finom, fehér kózepesik, mely a nyeleesket nem éri el, ket oldalt 

 hasonló két csík, mely a fej lapját szegélyezi s a mell közepe táján kissé összehajlik, de nem érintkezik; a 

 végtesten két hófehér, finom csík, mely nem eri el a végtest elejét, a fonók felett pedig egymásfelé közele- 

 dik. A has és az oldalak szennyesfehérek. A lábak sötétsárgák barnával, csípőik tiszta rozsdasávgák. 



A fejmell, oldalról tekintve, a. nyelecsketiil meredeken emelkedik : magas ; a szemter előre lejtő, 

 sok sárgásfehér pikkelylyel, melyl)r)l sok hosszú, erős szőr áll ki. A mellvért fekete, kevés fekete szőrökkel. 

 A rágok barnásfeketék, vaskosak, bőven oly hosszúk, mint az első lábpár szára; kevés fehér szőrökkel. 

 Az állkapcsok l>aruiik, világosodó szelekkel. A tapogató rozsdasiirga fehér szőrözettél s némi elmosódó 

 gyürüzettel ; végíze oly hosszú mint a térd és szár együttvéve. A láliak közül az első pár a legvaskosabb ; 

 szárán, ahil, öt, belső oldalán három tüskevei, másodvégízen, alul, két pár, belső oldalán még két tüskével, 

 a második lábpár hasonló helyen kevesebb tüskével; a negyedik lábpár szárán, alul, két pár, belső oldalán 

 három tüske : másodvégízén, úgy a végén, mint köröskörül hosszálian is pei'eszlenformára elrendezett 

 több tüske. 



A végtest tojásdad, vastag, kissé csúcsosodó véggel ; pikkelyzete sárga, mi az alapszínnel barna- 

 feketés kinézést eszközöl. 



Az alsó szemsor kihajló : két középső szeme nagy, megközelített, részben — különösen alulról — 

 tüzsz nü pikkelyekbe foglalt; az alatta elterülő homlok s felette a fej szele sárgásfehér; e sor ket oldalszámé 

 fele nagyságát éri el a középsőknek s távolaljra áll tőlük mint azok egymástól. 



A második sor két apró szeme az első és harmadik sor között a közepet tartja. A harmadik sor 

 továbl) áll az alsó sor közepsöitőil mint egymástól s valamivel távolabbra egymástól, mint az alsó sor oldal- 

 szemei .szintén egymástól. 



A zár egy szennyesbarna, szélességénél hosszalib terese, mely kétfelől sekélyen csatornás. 



Mértékek, ¥ : Torzs '.) 



fej mell ;'>■•') 



1 labpar (i-S 



iV » 7-4 



/III 



ehliol 



