VII. SALTIGKAnAIi. 314 VIT. UGRÓK. 



A It'gtölili fajt maival);! fóliáin nein, niclv mess/i.' cltiTJedi'tt. K(.'[)vist'l<")i iii^yes moz^á«!!, jó ugrók, 

 uiclyt'k a. vt'rfíféuyt kodvelik ; i'üvcs helyi'ken es liokrokou, köveken, görgetegeken,, wtb. tartózkodnak. 



A bordáskörmök — legalább az Attus lak-atus 1. lál)párján — karcsúk, módosan kampósak; az 

 egyik körömfel keves, ritkás, apró és egyenetlen l)ordákkaI, a másik fel több, sürül))) s előre fele növekedő, 

 de általában kurta- liorditkkal, lásd II. kötet, VI. tábla, 150, c. 



spKc. I.FA.i. ATTUS FALCATUS. {Cl.). SAELoS SZOKOPíUv. sichei, hipfspinne. 



(fitlcatus = saiiúklüil uUátutt ; líz ulütfst fólliolilszLTtt, vih'igas lajzárúl.) 



Si/ii. 17.57. Aranriis falcnfu.'i Clerck n.\r. Surc.» p. 1^5. 

 Viile : Thorell «ReLuarks» p. 394. 



'4-' A szemnegy.szög tere, tehát a fejtető, négyszögben tiszta fekete; a mellresz liarna; a, fekete 

 fejtető mögött egy félhold (sarló) alakú, széles, harántfekvő (-^), világos folt. A végtest felülete barnás, sok 

 selymes fényű, sárga pikkelylyel ; az oldalakban határozatlan résüntösen futó, bordaszertí, sötétes vonalak 

 láthatók. A lábak baruássárgák néha vörösesbarnák, kiseblvnagyobb mértékben határozott liaruás gyürü- 

 zettcl. (A fejtető rendesen lekopott, tiszta fekete; sértetlen állapotban, mely ritka, rezes fényű, sárga pikke- 

 lyekkel borított, a mellresz sok fehér pikkelylyel). 



A fejmell aránylag kicsiny, koczkásau magasra kiemelkedő; oldalról tekintve; a hátvonal vizszni- 

 tes, liatul majdnem derékszögben hirtelenül és egyen(>sen a nyeleeskére lecsapott. A mellvert kicsiny, 

 tojásdad, barnássárga fehéres szőrözettél. A rági'ik az alsó szemsor ket középszeme térfogatánál 

 nem szélesebbek, az arcz magasságánál alig hosszabbak, vörösessárgák, finom, gyér, fehéres szőrözettél; az 

 állka.pcsok es az ahijk vörösessárgák, az előbbiek széleiken néha világosodok. A tapogatók barnássárgák, 

 sötetebl) gyürüzettel ; a végiz alig valamivel hosszabb a szármil es sokkal rövidebb mint a térd és szár 

 együttvéve. 



A lál)ak vaskosak; az első pár szárán, belül a vegén, egy tüske; alul, három pár, a másodvégizén, 

 alul, ket pár erős, hosszú tüske; a mást)dik lábpiir szárán, alul, külső oldalán rendesen 3, belső oldalán egy 

 vagy két tüske ; a harmadik és negyedik pár szára és másodvégize felül is tüskés. 



A végtest hossztojásdad, hátul csúcsosodó, elég pohos; hasfele szennyesfeher, néha egy sötétes 

 közepcsik nyomaival. 



Az alsó s(U' ket középső szeme majdnem érintkezik, finom fehéres karikália foglalva (sértetlen 

 példányoknál e karikák felül egy daralion vörösösek) ; az oldalszemek a középsőknek felenagyságát érik el, 

 — s kissé felfele tolva — a sort módosan kihajlóvá teszik, valamivel távolabbra esnek a középszemektől 

 mint ezek egymástól. A második sor két apró szeme annyira áll az alsó mint a hátsó sortól. 



A zár egy sötétbarna, havant fekvő, felholdszerü s homorú oldalúval a nyelecske fele néző lemez, 

 melynek homoruságában ket kis dudorodás látható. 



Mertekek, ? Törzs 7—8 "' 



/»' 



eiiiioi 



fejmell -'7 « 



1 lábpár i"S I) 



l\ » (j (' 



f Rovidel>b; fejlettebb fejraellel, kis vegtesttel, élesebb rajzok mellett másnemű színezettel. Fejte- 

 tője rezessárga (lekopottau vagy borszeszben fekete) ; a mellrész sötét barna, a hátsó szemektől kétoldalt 

 egy-egy Mwr \ szerű csík. 



A végtest közepe sárga,, ketfelőil fekete keretbe foglalva.; a fekete keret tehát a végtest szelén körös- 

 körül fut s keskenyen, fehéren szegelyzett ; a has szenuyesfehéres. Az első kibpár erősödött, sötét ; 

 czombtöve világos, a többi lábpár czombja alsó felen világos-, felső felén sötétbarna; a többi iz barnás, söté- 

 tebb karikákkal. Valamennyi lábon sok világos pikkely. A tapogató barna, pikkelye elég terjedelmes, világo- 



