24 



* G. norvegicum Gunn., som växer i fjelltrakterna, har glest-silkesludna blad 

 och tätare blomsterax. Oeder upptäckte och bestämde arten i Norges fjelltrakter, hva- 

 dan Gu.\NER (i Flora norvegica) kallade den G. norvegicum. Då LinnÉ erhöll deu 

 från södra Tysklands alper, inlade han den i sitt herbarium såsom G. silvaticum, hvadan 

 Smith sedan kallade fjellens växt G. silvaticum (enligt Linnés herb.) och den allmänna 

 G. rectum. 



5. FjellDoppan 



(Gnaphalium supinum L.) 



är mångårig, liten (1 — 3 tum), spenslig, något hvitullig och har svag 

 rot, smal, 1 — 8-blorastrig, stundom, särdeles på mycket öppna ställen, 

 ingen stjelk, och bruna eller gulbruna blomster. 



Växer på fuktiga ställen på eller under fjellen. (Utbr. nästan alla 

 Europas alper, Island, Labrador, Caucasien och Persien; Algerien.) 



Upptäcktes som svensk i Vesterbotten ("Kengis utmed elven") af 

 Liljeblad (1788), som upptog den i sin Floras l-.sta upplaga under 

 namnet Gnaphal. filiforme. Wahlenberg anmärkte växten på många 

 ställen i Lappland och granskade den närmare i Flora Lapponica. Sed- 

 nare meddelade han anmärkningar om densamma i Svensk Botanik (X) 

 med Lsestadii teckning. Jfr också Hartmans uppsats i V. Ak. H. 1818. 



16. Filago L. 



(Ullört-slägtet). 



Blomstren olikblommiga, tvåkönade; blommorna till större delen 

 kantblommor med endast spira och trådlik krona, kring ett mindre an- 

 tal tvåkönade diskblommor med rörlik (4-tandad) krona. Blomholken 

 pyramidlikt-äggrund eller kägellik, m. e. ra. 5-kantig, dess fjäll skäliga 

 eller kölade, de yttersta hyllebildande, de innersta omslutande de yttre 

 spirblommorna. Fästet derigenom fjälligt i kanten. Frukterna omvändt- 

 äggrunda eller nästan trinda, de yttersta (mellanfjälls-) utan eller nästan 

 utan härkrona, de andra hårkrönta. 



Ett- eller två-åriga, mindre, mycket (gråaktigt) ulliga örter med 

 gul- eller brunaktiga, mycket små blommor inom m. e. m. gråluden 

 holk; växande på kala, soliga ställen. 



a. Gifola Cass. (Irapia Bl. et Fngh.). Holkfjällen spetsade, motsatt 

 4 — 5-radiga, tilltryckta eller slutligen obetydligt utstående. 

 Fästet trådlikt-kägellikt. De yttre (mellan fjällen sittande) 

 spirblommorna flerradiga, deras frukter alldeles skalliga. — 

 Blomstren pyramidlikt 5-kantiga, tätt samlade till nästan klot- 

 runda gyttringar; deras hylle skärmlikt, mindre tydligt. 



