26 



Växer på sandiga slätter, gärden och backar i södra Sverige och 

 på Gotland. Blommar i Juli, Aug. — Utbr. i nästan hela Europa o. a. 



Denna lilla, men utmärkta, art har länge varit bekant, ehuru icke 

 sällan misskänd. Kedan Lobelius (o. a. äldre) kände växten och kal- 

 lade den Gnaphalium minimum, hvilket namn Smith bibehöll då han 

 upptog arten i sin Flora britannica och h varunder man ock sedan 

 vanligen upptog densamma (såsom Wallman i Liljeblads floras 3:dje 

 uppl, 1816), tills Fries i sina Novitier visade att växten hörer till 

 Filago-slägtet (o: F. arveosis minima nov. ed. 1, 1824). Wahlenberg 

 ansåg den vara Linnés egentliga Filago arvensis, och under detta namn 

 skildrade han den i Svensk botanik. — Såsom han anmärker, synes 

 Ullörternas nytta vara "att icke blott i sin mån göra nakna ställen be- 

 hagligare, utan äfven något förbereda dem till en bättre växtlighets 

 emottagande" och att täcka just de magraste med sin skyddande ull. 



5. INULE^. 



Blomstren olikbloramiga, med gula strålar. Fästet bart. Ståndar- 

 knapparna med två trådlika bihang vid basen (svansade). Märkena jemn- 

 breda, upptill jerant småludna på utsidan, nästan trubbiga. Frukten 

 hårkrönt. — Bladen vexelvisa, hela och vanligen smala. 



19. Iiiula L. 



Blomstren med talrika, enradiga och smala (gula) strålblommor. 

 Blomholken kullrig, vanligen (hos de egentliga Inulae) mångradigt-tegel- 

 lagd med de inre bladen m. e. ra. hinnaktiga. Fästet plant. Frukterna 

 krönta med enradiga borsthår, vanligen (hos de egentliga Inulae) nästan 

 trinda. 



Mångåriga, storblomstriga, gulblommiga örter. 



a. Corvisartia Mer. Frukterna fyr- (eller fem-)kantiga, strim- 

 raiga, deras hår ringlikt-sammanväxta nedtill, nästan tvåra- 

 diga. Strålblommorna spirblommor. — Blomholkens yttre » 

 blad mångradiga och gröna, de inre enradiga och nästan 

 läderartade. 



1. Elensörten eller Ålanten 



(Inula Helenium L.) 

 är bland våra resligaste örter (blir stundom 3 alnar hög) och den stor- 

 blomstrigaste bland alla våra Compositae. Den har stor och grenig, 

 köttig, mörk, inuti hvit rot; äggrunda, under gråludna, fotslånga blad; 

 spärrad, valnötstor blomholk. och omkring 40 tumslånga, guldgula strål- 



