27 



blommor. Blomstren lukta starkt och deras holk är icke sällan lik- 

 som kådig. 



Växer i södra kusttrakterna på fuktig mark, särdeles vid byar 

 och odlingar ("såsom inhemsk"), samt spridt (förv.) upp till Mälaren. 

 Blommar hela sommaren. — Utbr. i nästan hela Europa, utom det 

 nordligaste och sydligaste (Sicilien, Grekland o. s. v.); i Caucasien, Si- 

 berien. 



Färska roten har en egen, aromatisk (nästan kamferlik) lukt; hos 

 den torra är lukten svagare, nästan liknande Luktviolens. Smaken är 

 härsket-slemmig, besk och starkt-aroraatisk. Under beuämningen Ålands- 

 rot (Radix Enulse Pharm.) utgör den ett bekant bröst- och magmedel. 

 Den har i Arvidh Månsons Örtabok hela 24 "dygder", hvaribland n:o 

 1: "ätes hon om morgonen, tå gör hon sundt hjerta"; n:o 2: "warder 

 hon skuren små, och lagdt uthi wiin eller ööl, och thet druckit, gör 

 lätta röst och klar öghon". Allmogen brukar icke sällan tugga torra 

 roten mot kolik. — Namnet Helenium förekommer först hos Diosco- 

 RIDES ( EXéviov) och Plinius och tros utmärka den ört, som Helena 

 sådde. Bauhinus, Camerarius o. a. kallade växten Helenium (vulgäre), 

 hvadan dess artnamn. Benämningarne Ålandsrot och Alant äro troligen 

 förvridningar af denna "Helenas (Elens, Älins) rot eller ört". — Linné 

 undersökte Elensörtens blommor vid Fellingsbro i Vestmanland och an- 

 märkte (se hans Vestgöta-resa) deras vigtigaste slägt-kännetecken (de 

 tvåsvansade ståndarknapparne). Först (1741) anmärkte han den på Öland 

 och nästan samtidigt dermed Kalm (1742) i Bohuslän och Leche i 

 Skåne. Kalm omtalar (Vet. Ak. handl. 1743) att Elensörten växte "ym- 

 nigt på ängar och lågländta åkerrenar vid byn Bionni i Morlanda på 

 Oroust", der den sades växt "från urminnes tider". 



b. Inula Mer. Frukterna nästan trinda, ribbade, deras hår all- 

 deles fria. Strålblommorna spirblommor eller sterila. 



2. Jolsterkrislan 



(Inula salicina L) 



är omkring alnshög, upprat, raångbladig, med temligen hårda och glän- 

 sande blad, något liknande Jolsterns (Salicis pentandrae), hvadan art- 

 namnet. Blommorna äro mörkgula; strålblommorna talrika, omkring 5 

 linier långa. Blomholken blir slutligen brunaktig. 



Växer på magra ängar och steniga ängsbackar, både på buskig 

 och kal mark, i södra och medlersta Sverige. — Utbr. i nästan hela 

 Europa utom det nordligaste och England, Sicilien, Grekland; i Cauca- 

 sien, Siberien. 



