28 



Blommar i Juli (från medlet) och Aug. (till slutet). På Öland 

 förekommer den liten och enblomstrig. 



3. Britakrislan 



(Inula Britanica L.) 



är upprat, vanligen gleshårig, och har temligen stora blomster (strål- 

 blommorna 5 linier långa) och lansettlika eller nästan jemnbreda blad. 



Växer på fuktig slätt- eller ängsmark, vid stränder och diken på 

 Gotland, Oland och i Skåne. — Utbr. nästan hela Europa utom det 

 nordligaste samt England, Spanien, södra Italien och Grekland; i Cau- 

 casien, Siberien. 



Blommar från slutet på Juli till medl. Sept. Den oravexlar till 

 storlek (men är mest fotshög) och hårbeklädnad; är merendels temligen 

 hårig, men stundom nästan glatt, stundom mera gråluden. En sådan 

 ludnare var. var den I. Britanica, som Linké upptäckte (såsom svensk) 

 vid Bursviken på Gotland och på Öland vid Pesnäs (upps. i Vet. Ak. 

 handl. 1741) samt i sin Flora suecica ed. 2 upptog såsom I. dysen- 

 terica, under det han vid den der för första gången såsom svensk un- 

 der sitt rätta namn upptagna I. Britanica endast har "habitat in Scania" 

 (prope Gunnarstorps, Nos etc.) — Britakrislan tros vara Dioscoridis 

 ^QEtaVLicr] (hvars härledning är osäker), enligt Dalechamp, som kallade 

 växten Britanica (se. herba), hvadan dess artnamn, ehuru Linné sedan 

 skref "britannica" (oriktigt, ty den växer icke i England). 



* I. ensifolia L., som är utmärkt genom sina talrika, något krökt svärdlika, 

 nerviga och hårda blad, växer (inom Sverige) endast på ett par ställen på Gotland, der 

 J. P. Rosén upptäckte den (1816—8). 



IS. Pulicaria G. 



Blomstren med enradiga, gula strålblommor (spirblommor). Blom- 

 holken kullrig, tegellagd. Eästet plant. Frukterna trinda, nästan cy- 

 lindriska, ribbade, med en mycket kort, tandad eller delad krona kring 

 borsthåren. 



1. Loppörten 



(Pulicaria vulgaris G. — Inula Pulicaria L.). 



En ettårig, vanligen 6 till 10 tura hög, temligen mjuk, småluden, 

 vid blomstren nästan arragrenig ört med aflånga, vågbräddade, omkring 

 tumslånga blad, korta (knappt linielånga) strålblommor, och liten (ärt- 

 stor) men mycket körtelhårig blomholk. 



Växer på fuktiga eller tidtals öfversvämraade ställen vid byar, vä- 

 gar och gator i Skåne (der den är allmän), Blekinge och pä Öland. 



